ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

АКІМБА

(AKIMBA)

Склад:

діюча
речовина: олопатадин;

1 мл
розчину
містить
олопатадину 1
мг (у вигляді
гідрохлориду);

допоміжні
речовини: бензалконію
хлорид,
натрію
гідрофосфату
дигідрат,
натрію
хлорид,
кислоти
хлористоводневої
3,6 % розчин,
натрію
гідроксиду 4 %
розчин, вода
для ін’єкцій.

Лікарська
форма. Краплі очні,
розчин.

Основні
фізико-хімічні
властивості:
прозорий
безбарвний
розчин без
видимих частинок,
рН 6,5–7,5,
осмоляльність
260–340 мОсмоль/кг.

Фармакотерапевтична
група.
Засоби для
застосування
в
офтальмології.
Протинабрякові
та
антиалергічні
засоби.

Код
АТХ S01G X09.

Фармакологічні
властивості

Фармакодинаміка.
Олопатадин
є
сильнодіючим
селективним
протиалергічним/
антигістамінним
засобом, що
має декілька виражених
механізмів
дії. Він
протидіє вивільненню
гістаміну
(основного
медіатора
алергічної
реакції у
людей) та
запобігає стимулюванню
продукування
цитокінів епітеліальними
клітинами
кон’юнктиви
людини, яке
зумовлене
гістаміном.
Дані досліджень
in vitro
свідчать, що лікарський
засіб діє на
опасисті
клітини
кон’юнктиви
людини,
пригнічуючи
вивільнення
медіаторів запалення.
Відзначалося,
що місцеве
офтальмологічне
застосування
олопатадину
у пацієнтів
зі
збереженою
прохідністю
носослізного
каналу
зменшує
назальні
ознаки та
симптоми, які
часто
супроводжують
сезонний
алергічний
кон’юнктивіт.
Препарат не
спричиняє
клінічно
значущих
змін діаметра
зіниці.

Доклінічні
дані,
отримані при
проведенні стандартних
досліджень з
безпеки,
фармакології,
токсичності
повторних
доз, генотоксичності,
досліджень
канцерогенного
потенціалу
та
токсичного
впливу на
репродуктивну
функцію, не
показали жодної
небезпеки
для людини.

Дослідження
на тваринах виявили
затримку
розвитку
цуценят при
їх грудному
вигодовуванні
самками, які
отримували системні
дози
олопатадину,
що
перевищували
максимальну
рекомендовану
дозу для
офтальмологічного
застосування
людині.
Олопатадин потрапляв
у молоко самок
щурів після
перорального
застосування.

Фармакокінетика.
Олопатадин
абсорбується
системно, як
і інші
лікарські
засоби для
місцевого
застосування.
Однак при
місцевому
застосуванні
олопатадину
системна
абсорбція є
мінімальною,
а
концентрація
у плазмі
крові − в
межах від нижче
рівня
кількісного
визначення (<
0,5 нг/мл) до 1,3
нг/мл. Ці
концентрації
в 50−200 разів
нижчі, ніж
при
пероральному
застосуванні
лікарського
засобу у
дозах, що
добре
переносяться.

Дослідження
з
фармакокінетики
при пероральному
застосуванні
показали, що
період напіввиведення
олопатадину
з плазми крові
приблизно
становить 8−12
годин. Лікарський
засіб
виводиться
переважно
нирками.
Приблизно 60−70 %
дози було
виявлено в
сечі у
вигляді активної
речовини. Два
метаболіти
монодесметил
та N-оксид
були
виявлені у
сечі у
низьких концентраціях.

Оскільки
олопатадин
виводиться з
сечею, головним
чином у
вигляді
незміненої
активної
речовини,
фармакокінетика
олопатадину
змінюється
при
порушеннях
функції нирок:
пікові
концентрації
у плазмі
крові у пацієнтів
з тяжкою
нирковою
недостатністю
(середній
кліренс
креатиніну −
13 мл/хв) у 2−3
рази вищі
порівняно з
такими у здорових
дорослих
добровольців.
У разі
проведення
гемодіалізу
пацієнтам
після
перорального
прийому
препарату у
дозі 10 мг
концентрація
олопатадину
у плазмі
крові була
значно менша
у день проведення
гемодіалізу,
ніж у день,
коли він не проводився,
− це дає
підставу
припустити,
що виведення
олопатадину
відбулося у
процесі
гемодіалізу.

У
порівняльних
дослідженнях
з фармакокінетики
при
пероральному
прийомі дози
10 мг молодими
особами
(середній вік
− 21 рік) і
особами
літнього
віку
(середній вік
− 74 роки) жодної
істотної
різниці між
концентраціями
у плазмі,
зв’язуванням
з білком,
виведенням з
сечею
незміненої
лікарської
речовини та метаболітів
не виявлено.

Були
проведені
дослідження
олопатадину при
пероральному
застосуванні
пацієнтам з
тяжкою
нирковою
недостатністю.
Результати
свідчать, що
у цієї
категорії
пацієнтів можна
очікувати дещо
вищу
концентрацію
у плазмі при
застосуванні
олопатадину.
Оскільки
концентрації
у плазмі
після місцевого
офтальмологічного
застосування
олопатадину
в 50−200 разів
нижчі, ніж
при пероральному
застосуванні
препарату у
дозах, що
добре
переносяться,
немає
необхідності
коригувати
дозування
для людей
літнього віку
та пацієнтів
з порушеннями
функції
нирок.
Метаболізм у
печінці не є
головним
шляхом
елімінації
препарату.
Тому немає
необхідності
в корекції дозування
для
пацієнтів з
порушеннями
функції
печінки.

Клінічні
характеристики

Показання.
Для лікування
сезонних
алергічних
кон’юнктивітів.

Протипоказання.
Підвищена
чутливість
до
олопатадину
або до
будь-якої
допоміжної
речовини
лікарського
засобу.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій. Досліджень
взаємодії лікарського
засобу з
іншими препаратами
не проводили.

Дослідження
in vitro
показали, що
олопатадин
не пригнічує
метаболічні
реакції
ізоферментів
1А2, 2С8, 2С9, 2С19, 2D6, 2E1 та 3А4
цитохрому Р450.
Ці
результати
свідчать про те,
що
олопатадин
не спричиняє
метаболічної
взаємодії з
іншими
активними
речовинами у
разі їх
супутнього
застосування.

Особливості
застосування

Олопатадин
є
протиалергічним/антигістамінним
засобом, що
застосовується
місцево, але
абсорбується
системно. При
будь-яких
ознаках серйозних
реакцій або
підвищеній
чутливості
слід
припинити
застосування
лікарського
засобу.

Олопатадин
містить
бензалконію
хлорид, який
може спричинити
подразнення
ока.

Повідомлялося
також, що
бензалконію
хлорид може
спричинити
точкову
кератопатію
та/або
токсичну
виразкову
кератопатію.
Слід уважно
спостерігати
за
пацієнтами з
синдромом
сухого ока
або
ушкодженнями
рогівки, які
часто або
впродовж
тривалого
часу використовують
лікарський
засіб.

Контактні
лінзи. Бензалконію
хлорид, як
відомо, може
знебарвлювати
контактні
лінзи. Слід
уникати контакту
з м’якими
контактними
лінзами. Пацієнтів
слід
проінформувати
про те, що
перед застосуванням
лікарського
засобу
необхідно
зняти
контактні
лінзи та
зачекати
щонайменше 15
хвилин після
закапування і
лише тоді
знову встановити
контактні
лінзи.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю

Вагітність. Дані
щодо
офтальмологічного
застосування
олопатадину
вагітним
жінкам
відсутні або
їх кількість
обмежена.
Дослідження
на тваринах
виявили
репродуктивну
токсичність
після
системного
застосування
(див. розділ
«Фармакологічні
властивості»).
Олопатадин
не
рекомендується
застосовувати
вагітним та
жінкам
репродуктивного
віку, які не
застосовують
контрацептивні
засоби.

Грудне
годування.
Дослідження
на тваринах
показали, що
олопатадин
проникає у
грудне
молоко після
перорального
застосування
(детально
див. «Фармакологічні
властивості»).
Не можна виключати
ризик для
новонароджених
/ дітей
грудного
віку. Олопатадин
не слід
застосовувати
жінкам у
період
годування
грудьми.

Репродуктивна
функція. Досліджень
впливу
олопатадину
на репродуктивну
функцію
людини після
місцевого офтальмологічного
застосування
не проводили.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами. Олопатадин
не має або
має
незначний
вплив на
здатність
керувати
автотранспортом
та іншими
механізмами.
Як і при
застосуванні
будь-яких
очних
крапель,
тимчасове
затуманення
зору або інші
порушення
зору можуть
впливати на
здатність
керувати
автотранспортом
або
працювати з
іншими
механізмами.
Якщо
затуманення
зору виникає
під час закапування,
пацієнту
необхідно
зачекати,
поки зір
проясниться,
перш ніж
керувати автотранспортом
або
працювати з
іншими механізмами.

Спосіб
застосування
та дози

Тільки
для
офтальмологічного
застосування.

У
кон’юнктивальний
мішок
ураженого
ока (очей)
слід
закапувати
по 1 краплі лікарського
засобу два
рази на добу
(з інтервалом
у 8 годин). У разі
необхідності
лікування
може тривати
до 4 місяців.

Застосування
пацієнтам
літнього
віку. Немає
необхідності
у
коригуванні
дозування
для цієї
категорії
пацієнтів.

Застосування
дітям та
підліткам. Олопатадин
можна
застосовувати
у
педіатричній
практиці
дітям віком
від 3 років у
тому ж дозуванні,
що і
дорослим.
Безпека та
ефективність
застосування
олопатадину
дітям віком
до 3 років не
вивчена. Дані
щодо цієї
вікової
категорії
відсутні.

Застосування
при
порушеннях
функції печінки
та нирок. Досліджень
застосування
олопатадину
у формі очних
крапель
пацієнтам із
порушеннями
функції
печінки або
нирок не
проводили.
Однак немає
необхідності
в
коригуванні
дозування у
разі
порушень функції
печінки або
нирок (див.
розділ «Фармакокінетика»).

Щоб запобігти
забрудненню
краю
крапельниці
та вмісту
флакона,
необхідно бути
обережним і
не торкатися
повік,
прилеглих
ділянок або інших
поверхонь
краєм
флакона-крапельниці.
Після
кожного
використання
слід щільно
закривати
флакон-крапельницю.

Якщо
місцево
застосовують
більше ніж
один
офтальмологічний
засіб,
інтервал між
їх застосуванням
повинен
становити не
менше 5
хвилин. Очні
мазі слід
застосовувати
в останню
чергу.

Діти.
Олопатадин
можна
застосовувати
дітям віком
від 3 років у
тому ж
дозуванні, що
і дорослим.

Передозування. Немає
даних про
передозування
лікарського
засобу у
людини при
випадковому
або
навмисному ковтанні.
Олопатадин
виявив
низький
рівень
гострої
токсичності
у тварин.
Випадкове проковтування
вмісту
всього
флакона лікарського
засобу
призведе до
максимальної
системної
дії 5 мг
олопатадину.
Ця дія може
проявитися
при кінцевій
дозі 0,5 мг/мл у
дитини з
масою тіла 10
кг у разі 100 %
абсорбції.

Збільшення
інтервалу QT у
собак
спостерігалося
тільки при
дозах, які
істотно
перевищували
максимальну
дозу для
людини,
вказуючи на
малоймовірність
збільшення
інтервалу QT
при
клінічному
застосуванні.
У дослідженні
з участю 102
здорових
добровольців,
молодих
чоловіків та
жінок, людей
літнього віку,
які
застосовували
5 мг
препарату
двічі на добу
перорально
протягом 2,5
дня, спостерігалося
незначне
збільшення
інтервалу QT порівняно
з
відповідним
показником
при застосуванні
плацебо. У
цьому
дослідженні
встановлені
рівні
пікових
концентрацій
олопатадину
у плазмі (від 35
до 127 нг/мг)
щонайменше у
70 разів
перевищували
рівні при
місцевому
застосуванні
олопатадину
щодо впливу
на серцеву
реполяризацію.

У разі
передозування
необхідно
провести
відповідне
обстеження
та лікування
пацієнта.

Побічні
реакції

У
ході
клінічних
досліджень з
участю 1680 пацієнтів
олопатадин
застосовували
від 1 до 4 разів
на день в
обидва ока
протягом
чотирьох
місяців як
монотерапію
або як
додаткову
терапію до
лоратадину 10
мг. Побічні
реакції,
пов’язані із
застосуванням
олопатадину,
спостерігалися
приблизно у 4,5 %
пацієнтів; однак
тільки 1,6 % з них
було
виключено з
клінічних
досліджень у
зв’язку з
виникненням
цих побічних реакцій.
Під час
проведення
клінічних
досліджень не
було
повідомлень
про якісь
серйозні
офтальмологічні
або системні
побічні дії,
пов’язані із
застосуванням
лікарського
засобу.
Найчастішою
побічною реакцією
при
застосуванні
олопатадину
був очний
біль з
частотою
виникнення 0,7 %.

Нижче
наведені
побічні
реакції, які
відзначалися
протягом
клінічних
досліджень і
у
постмаркетинговий
період. Побічні
реакції
класифіковані
за частотою:
дуже часто (≥ 1/10),
часто (≥ 1/100, < 1/10),
нечасто (≥ 1/1000, < 1/100),
рідко (≥ 1/10000, < 1/1000), дуже
рідко (< 1/10000), частота
невідома
(неможливо
оцінити за наявними
даними). У
межах кожної
групи
побічні
реакції представлено
у порядку
зменшення
їхнього ступеня
тяжкості.

Системи
органів

Частота

Побічні
реакції

Інфекції
та інвазії

Нечасто

Риніт

Імунна
система

Частота
невідома

Підвищена
чутливість,
припухлість
обличчя

Нервова
система

Часто

Головний
біль,
дисгевзія

Нечасто

Запаморочення,
гіпестезія

Частота
невідома

Сонливість

Органи
зору

Часто

Біль
в оці,
подразнення
ока, сухість
ока, аномальна
чутливість
очей

Нечасто

Ерозія
рогівки,
ушкодження
епітелію
рогівки,
порушення з
боку
епітелію
рогівки, точковий
кератит,
кератит,
забарвлення
рогівки,
виділення з
ока,
світлобоязнь,
затуманення
зору,
зниження
гостроти
зору,
блефароспазм,
відчуття
дискомфорту
в оці,
свербіж ока,
кон’юнктивальні
фолікули,
порушення з боку
кон’юнктиви,
відчуття
стороннього
тіла в оці,
посилена
сльозотеча,
еритема повік,
набряк
повік,
порушення з
боку повік,
гіперемія
ока

Частота
невідома

Набряк
рогівки,
набряк ока,
припухлість
ока,
кон’юнктивіт,
мідріаз,
порушення
зору, утворення
лусочок по
краях повік

Респіраторна
система, органи
грудної
клітки і
середостіння

Часто

Сухість
у носі

Частота
невідома

Диспное,
синусит

Шлунково-кишковий
тракт

Частота
невідома

Нудота,
блювання

Шкіра та
підшкірні тканини

Нечасто

Контактний
дерматит,
відчуття
печіння на шкірі,
сухість
шкіри

Частота
невідома

Дерматит,
еритема

Загальний
стан та стан місця
введення

Часто

Підвищена
втомлюваність

Частота
невідома

Астенія,
нездужання

У
пацієнтів зі
значним
ураженням
рогівки дуже
рідко спостерігалися
випадки
кальцифікації
рогівки при
застосуванні
очних
крапель, що
містять
фосфати.

Повідомлення
про побічні
реакції

Повідомлення
про побічні
реакції після реєстрації
лікарського
засобу має велике
значення.
Це дає
змогу проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик при застосуванні
цього лікарського
засобу. Медичним
та фармацевтичним
працівникам,
а також пацієнтам
або їхнім
законним
представникам
слід повідомляти
про випадки
підозрюваних
побічних
реакцій
та відсутності
ефективності
лікарського
засобу
до
Державного експертного
центру МОЗ України
за посиланням:
https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності. 3 роки.

Після
відкриття
флакона зберігати
не більше 28
днів при
температурі
не вище 25 °С.

Умови
зберігання. Зберігати
при
температурі
не вище 25 °С в
щільно
закритому
флаконі.
Зберігати у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.
По 5 мл у
флаконі-крапельниці,
по 1 флакону-крапельниці
у картонній
коробці.

Категорія
відпуску. За
рецептом.

Виробник.
БАЛКАНФАРМА-РАЗГРАД
АД.

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження його
діяльності. Бул.
Апрілско
вастаніє 68,
Разград 7200,
Болгарія.

Заявник.
Дельта
Медікел
Промоушнз АГ.

Місцезнаходження
заявника.
Отенбахгассе
26, Цюрих СН-8001,
Швейцарія.