ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування лікарського засобу

ДУоПрОсТ

Склад:

діючі речовини: latanoprost, timolol;

1 мл
розчину містить латанопросту  50 мкг;
тимололу малеату еквівалентно тимололу 5 мг;

допоміжні
речовини: натрію дигідрофосфат дигідрат, натрію гідрофосфат
додекагідрат, натрію хлорид,  бензалконію
хлорид, натрію гідроксид, кислота хлористоводнева 1М, вода очищена.

Лікарська форма. Краплі
очні, розчин.

Основні фізико-хімічні
властивості: розчин практично прозорий і практично вільний від видимих часток.

Фармакотерапевтична група. Протиглаукомні препарати та міотичні засоби. Бета-блокуючі агенти.
Тимолол, комбінації. Код АТХ S01Е D51.

Фармакологічні властивості.

Фармакодинаміка.

До складу лікарського засобу Дуопрост входять дві
діючі речовини: латанопрост та тимололу малеат. Обидва компоненти знижують
підвищений внутрішньоочний тиск за допомогою різних механізмів дії,
адитивний  ефект спричиняє більш виражене
зниження внутрішньоочного тиску порівняно з таким при монотерапії кожним із цих
компонентів. Латанопрост, аналог простагландину F2α, є
селективним агоністом простагландинових FP-рецепторів, що знижує
внутрішньоочний тиск шляхом посилення відтоку водянистої вологи. Основний
механізм дії полягає у підвищенні увеосклерального відтоку. Крім того,
повідомлялося про дещо посилений відтік (зниження опору до відтоку у
трабекулах) у людей. Латанопрост не виявляє суттєвого впливу на продукування
водянистої вологи та на гематоводний бар’єр або на внутрішньоочну циркуляцію
крові. Тривале застосування латанопросту у мавп, яким було проведено екстракапсулярну
екстракцію кришталика, не  впливало на
судини сітківки ока, згідно з даними флуоресцентної ангіографії. Латанопрост не
індукував витоку флуоресцину у задньому сегменті ока у пацієнтів із
псевдофакією протягом короткого курсу лікування.

Тимолол є блокатором (неселективним) бета-1 та
бета-2 адренергічних рецепторів, що не чинить значущої прямої симпатоміметичної
дії, не виявляє прямого депресивного впливу на міокард та мембраностабілізуючої
активності. Тимолол знижує внутрішньоочний тиск шляхом зменшення утворення
водянистої вологи у циліарному епітелії. Точний механізм дії не встановлено,
але є імовірним пригнічення посиленого синтезу аденозинмонофосфату (АМФ),
спричинене ендогенною стимуляцією адренергічних бета-рецепторів.

Тимолол не має значного впливу на проникність
гематоводного бар’єра щодо білків плазми крові. У кролів тимолол не впливав на
місцевий кровотік ока після тривалого застосування.

У ході досліджень підбору дози Дуопрост виявляв
значно більше зниження показника середнього денного внутрішньоочного тиску
порівняно з монотерапією латанопростом або тимололом при призначенні 1 раз на
добу. У двох добре контрольованих подвійно сліпих шестимісячних клінічних
дослідженнях ступінь зниження внутрішньоочного тиску при застосуванні лікарського
засобу Дуопрост порівнювали зі ступенем зниження при застосуванні монотерапії
латанопростом та тимололом у пацієнтів з показником внутрішньоочного тиску
принаймні 25 мм
рт. ст. Після початкового періоду із застосуванням тимололу упродовж 2–4 тижнів
(середнє зниження внутрішньоочного тиску становило 5 мм рт. ст. від показника,
зафіксованого на момент включення у дослідження), додаткове зниження середнього
добового показника внутрішньоочного тиску на 3,1, 2,0 та 0,6 мм рт. ст.
спостерігалося через 6 місяців лікування препаратом Дуопрост, латанопростом та
тимололом (2 рази на добу) відповідно. Ефект зниження підвищеного
внутрішньоочного тиску при застосуванні лікарського засобу Дуопрост зберігався
протягом наступних 6-місячних відкритих розширених досліджень.

Існуючі дані показують, що застосування препарату
ввечері може бути ефективнішим щодо зниження внутрішньоочного тиску, ніж при
застосуванні зранку. Однак при розгляді рекомендацій щодо застосування
препарату вранці чи ввечері слід брати до уваги спосіб життя пацієнта та
імовірну згоду.

Слід пам’ятати, що у разі  недостатньої ефективності комбінованого
препарату може бути ефективним призначення окремо тимололу 2 рази на добу та
латанопросту 1 раз на добу, що було підтверджено під час досліджень.

Початок дії лікарського засобу Дуопрост настає
протягом 1 години, а максимальний ефект триває від 6 до 8 годин. Ефект
адекватного зниження внутрішньоочного тиску триває до 24 годин за умови
багаторазового застосування.

Фармакокінетика.

Латанопрост

Абсорбція

Латанопрост є пропрепаратом ізопропілового ефіру,
який по суті є неактивним, але після гідролізу ефірами у рогівці стає
біологічно активною кислотою латанопросту. Пропрепарат добре абсорбується через
рогівку і, як усі препарати, що надходять у водянисту вологу, гідролізується
при проходженні через рогівку.

Розподіл

Дослідження за участю добровольців показали, що
максимальна концентрація водянистої вологи (близько 15–30 нг/мл) досягається
приблизно через  2 години після місцевого
застосування латанопросту як монотерапії. Після місцевого застосування у мавп
латанопрост розподіляється головним чином у передньому сегменті ока,
кон’юнктиві та повіках.

Плазмовий кліренс кислоти латанопросту становить
0,4 л/год/кг; об’єм розподілу незначний — 0,16 л/кг, що призводить до швидкого
періоду напіввиведення із плазми крові (17 хвилин). Після місцевого
застосування в офтальмології системна біодоступність латанопросту становить
45 %. Кислота латанопросту зв’язується з білками плазми крові на
87 %.

Біотрансформація та виведення

Метаболізм кислоти латанопросту в оці практично
відсутній. Основний метаболізм відбувається у печінці. Головні метаболіти
(1,2-динор та 1,2,3,4-тетранор) не мають або мають лише слабку біологічну
активність (дослідження на тваринах) та екскретуються переважно з сечею.

Тимолол

Абсорбція та розподіл

Максимальна концентрація тимололу у водянистій
волозі досягається приблизно через   1
годину після місцевого застосування очних крапель. Частина дози абсорбується
системно; максимальна концентрація у плазмі крові становить 1 нг/мл і
досягається через  10–20 хвилин
після місцевого застосування однієї краплі в кожне око 1 раз на добу
(300 мкг/добу).

Біотрансформація

Період напіввиведення тимололу із плазми крові
становить приблизно 6 годин. Тимолол екстенсивно метаболізується у
печінці.

Виведення

Метаболіти екскретуються із сечею у вигляді
незміненого тимололу.

Комбінація
фіксованих доз латанопросту і тимололу

Фармакологічних взаємодій між латанопростом і
тимололом не спостерігалося, незважаючи на підвищення концентрації кислоти
латанопросту у водянистій волозі майже у 2 рази через 1–4 години після введення
латанопросту/тимололу порівняно з монотерапією.

Клінічні характеристики.

Показання. Зниження
внутрішньоочного тиску у пацієнтів з відкритокутовою глаукомою та підвищеним
внутрішньоочним тиском при недостатній відповіді на лікування бета-блокаторами
або аналогами простагландину місцевої дії.

Протипоказання.

-  Гіперчутливість
до діючої речовини або до будь-якого іншого компонента лікарського засобу;

-  реактивні
захворювання дихального тракту, включаючи бронхіальну астму або бронхіальну
астму в анамнезі, тяжкі хронічні обструктивні захворювання легень;

-  синусова
брадикардія; синдром слабкості синусового вузла; синусно-аурикулярна блокада;
атріовентрикулярна блокада ІІ або ІІІ ступеня, що не піддається контролю за
допомогою водія ритму; серцева недостатність; кардіогенний шок.

Взаємодія з іншими лікарськими
засобами та інші види взаємодій.

Спеціальні дослідження взаємодії лікарського засобу
Дуопрост з іншими лікарськими засобами не проводились.

Повідомлялося про парадоксальне підвищення
внутрішньоочного тиску після одночасного застосування двох препаратів-аналогів
простагландину. Тому застосування двох або більше простагландинів, аналогів
простагландину або похідних простагландину не рекомендовано.

Існує можливість адитивного ефекту, результатом
якого є розвиток артеріальної гіпотензії та/або вираженої брадикардії, коли
бета-блокатори у формі очних крапель призначають одночасно з пероральними
блокаторами кальцієвих каналів, блокаторами бета-адренорецепторів,
антиаритмічними препаратами (включаючи аміодарон), глікозидами наперстянки,
парасимпатоміметиками, гуанетидином.

Посилення системної
бета-блокади (зокрема зниження частоти серцевих скорочень, депресія)
спостерігалося під час комбінованого застосування інгібіторів CYP2D6 (наприклад
хінідину, флуоксетину, пароксетину) і тимололу.

Вплив на внутрішньоочний тиск або відомі ефекти
системної бета-блокади можуть посилюватися при одночасному призначенні лікарського
засобу Дуопрост пацієнтам, які вже застосовують бета-блокатори перорально.
Застосування двох або більше бета-блокаторів місцевої дії не рекомендовано.

У окремих випадках повідомлялося про розвиток
мідріазу внаслідок одночасного застосування офтальмологічних бета-блокаторів та
адреналіну (епінефрину).

Застосування бета-блокаторів може призвести до посилення гіпертензії у
відповідь на раптову відміну клонідину.

Бета-блокатори можуть посилювати гіпоглікемічний ефект антидіабетичних
препаратів.  Прийом бета-блокаторів може
маскувати симптоми гіпоглікемії.

Особливості застосування.

Системні
ефекти.

Як і інші офтальмологічні препарати для місцевого
застосування, Дуопрост абсорбується системно. Оскільки до складу лікарського
засобу входить бета-адренергічний засіб тимолол, можуть виникати такі ж типи
небажаних реакцій з боку легеневої, серцево-судинної та інших систем, як і при
застосуванні блокаторів бета-адренергічних рецепторів системної дії. Частота
системних небажаних реакцій після місцевого застосування нижча, ніж після системного
введення препарату. Заходи для зниження системної абсорбції наведені у розділі «Спосіб
застосування та дози».

Розлади
діяльності серця.

Слід ретельно оцінити необхідність лікування
бета-блокаторами пацієнтів із захворюваннями серцево-судинної системи
(наприклад з ішемічною хворобою серця, стенокардією Принцметала та серцевою
недостатністю) і гіпотонією та розглянути можливість лікування іншими
препаратами. Необхідно наглядати за пацієнтами із серцево-судинними
захворюваннями щодо виникнення ознак погіршення цих захворювань та побічних
реакцій.

Оскільки бета-блокатори подовжують час збудження,
їх слід з обережністю призначати пацієнтам з блокадою серця І ступеня.

Описано випадки реакцій з боку серцево-судинної
системи, які в окремих випадках, були летальними внаслідок серцевої
недостатності після введення тимололу.

Розлади з боку
судинної системи

Слід з обережністю застосовувати препарат пацієнтам
з тяжкими розладами периферичного кровообігу (тобто пацієнтам з тяжкими формами
хвороби Рейно або із синдромом Рейно).

Розлади з боку
дихальної системи.

При застосуванні деяких офтальмологічних
бета-блокаторів були описані реакції з боку дихальної системи, у тому числі з
летальним наслідком через бронхоспазм у пацієнтів з астмою. Слід з обережністю
застосовувати лікарський засіб Дуопрост для лікування пацієнтів із хронічними
обструктивними захворюваннями легенів (ХОЗЛ) легкої та помірної тяжкості і
призначати препарат лише у випадках, коли очікувана користь перевищує
потенційний ризик від застосування препарату.

Гіпоглікемія/діабет

Бета-блокатори слід з обережністю призначати
пацієнтам, у яких можливий розвиток спонтанної гіпоглікемії, або пацієнтам з
цукровим діабетом нестабільного перебігу, оскільки бета-блокатори можуть
маскувати симптоми та ознаки гіпоглікемії.

Бета-блокатори можуть також маскувати ознаки
гіпертиреозу.

Захворювання
рогівки

Офтальмологічні препарати бета-блокаторів можуть
спричинити сухість очей, тому пацієнтам із захворюванням рогівки слід з
обережністю призначати ці препарати.

Інші бета-блокатори

Вплив на внутрішньоочний тиск або відомі ефекти
системної бета-блокади можуть посилюватись при одночасному застосуванні
тимололу пацієнтами, які вже застосовують системні бета-блокатори. Такі
пацієнти потребують ретельного спостереження. Застосування двох бета-блокаторів
місцевої дії не рекомендовано (див. розділ
«Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).

Анафілактичні
реакції

Під час застосування бета-блокаторів пацієнти з атопічними
захворюваннями або тяжкими анафілактичними реакціями на різні алергени в
анамнезі можуть більш інтенсивно реагувати на повторний контакт з цими
алергенами та не відповідати на звичайні дози адреналіну, що застосовуються для
лікування анафілактичних реакцій.

Відшарування
судинної оболонки ока

Були описані випадки відшарування судинної оболонки
ока під час лікування, спрямованого на пригнічення утворення внутрішньоочної
рідини (наприклад, із застосуванням тимололу, ацетазоламіду) після
трабекулоектомії.

Хірургічне
знеболювання

Офтальмологічні препарати бета-блокаторів можуть
блокувати системні впливи агоністів бета-адренорецепторів, наприклад
адреналіну. Якщо пацієнт приймає тимолол, про це слід повідомити анестезіолога.

Супутня терапія

Тимолол може взаємодіяти з іншими препаратами (див.
розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).

Інші аналоги простагландинів

Не рекомендується використання двох місцевих
бета-блокаторів або двох місцевих простагландинів (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).

Вплив на органи
зору

Латанопрост може поступово збільшувати кількість
коричневого пігменту у райдужній оболонці і, таким чином, змінювати колір очей.
Як і при застосуванні латанопросту у формі очних крапель, посилення пігментації
спостерігалось у 16–20 % усіх пацієнтів, які лікувалися препаратом Дуопрост
протягом 1 року (на основі знімків). Цей ефект переважно спостерігається у
пацієнтів зі змішаним кольором райдужки, наприклад зелено-коричневим,
жовто-коричневим або синьо/зелено-коричневим, і виникає через підвищений вміст
меланіну у стромальних меланоцитах райдужної оболонки ока. Як правило,
пігментація коричневого кольору навколо зіниці хворого ока поширюється
концентрично до периферії, але і вся райдужна оболонка або її частина може бути
забарвлена інтенсивніше у коричневий колір. У пацієнтів з очима однорідного
синього, зеленого, сірого або коричневого кольору такі зміни спостерігалися
рідко під час лікування латанопростом протягом 2 років у ході клінічних
досліджень.

Зміна кольору райдужної оболонки ока відбувається
повільно, і її можна не помічати протягом кількох місяців або років. Ця зміна
не пов’язана із виникненням будь-яких симптомів або з розвитком патологічних
змін.

Подальшого посилення забарвлення райдужної оболонки
у коричневий колір після припинення лікування не спостерігалось, але зміни
кольору, що виникли, можуть мати постійний характер.

Лікування не впливає на невуси або веснянки
райдужної оболонки.

Накопичення пігменту у трабекулярній сітчастій
системі або в іншому місці передньої камери ока не спостерігалось, але
пацієнтів слід оглядати регулярно. Залежно від клінічної картини лікування можна
припинити, якщо спостерігається посилення пігментації райдужки.

Перед призначенням лікування пацієнта слід
поінформувати про можливість розвитку змін кольору очей. При лікуванні одного
ока може виникнути постійна гетерохромія.

Зміни з боку повік та вій

Повідомлялося про потемніння шкіри повік, яке може
бути оборотним, у зв’язку із застосуванням латанопросту.

Латанопрост може поступово змінювати вії та пушкове
волосся навколо ока, яке лікується. Ці зміни включають збільшення довжини,
товщини, пігментації та кількості вій або волосся, а також ріст вій у
неправильному напрямку. Зміни вій є оборотними після припинення лікування.

Глаукома

Немає підтвердженого досвіду застосування
латанопросту при запальній, неоваскулярній, хронічній закритокутовій або
вродженій глаукомі, при відкритокутовій глаукомі у пацієнтів з артифакією та
при пігментній глаукомі. Латанопрост не впливає або впливає незначною мірою на
зіницю ока, але немає підтвердженого досвіду застосування при гострій
закритокутовій глаукомі. Тому, поки не отримано більше досвіду застосування,
рекомендовано призначати латанопрост з обережністю при таких станах.

Герпетичний
кератит

Латанопрост слід з обережністю
застосовувати пацієнтам з герпетичним кератитом в анамнезі й уникати його
застосування у разі  активного кератиту,
спричиненого вірусом простого герпесу, та при наявності рецидивуючого герпетичного
кератиту в анамнезі, що пов’язаний із застосуванням аналогів простагландинів.

Макулярний набряк

Повідомлялося про розвиток
макулярного набряку, включаючи кістозний макулярний набряк, при застосуванні
латанопросту. Такі випадки, головним чином, спостерігалися у пацієнтів з
афакією, у пацієнтів з артифакією та відривом задньої капсули кришталика або у
пацієнтів з відомими факторами ризику розвитку макулярного набряку. Дуопрост
слід з обережністю призначати таким пацієнтам.

Використання
контактних лінз

Дуопрост містить бензалконію хлорид, який часто
застосовують як консервант у препаратах для застосування в офтальмології.
Повідомлялося, що бензалконію хлорид є причиною розвитку крапчастого кератиту
та/або токсичної виразкової кератопатії, може спричиняти подразнення очей, а
також відомо, що він змінює колір м’яких контактних лінз. При частому та
тривалому застосуванні лікарського засобу Дуопрост пацієнтам із сухістю
слизової оболонки очей або при станах, що супроводжуються ураженням рогівки,
необхідний ретельний нагляд. Контактні лінзи можуть абсорбувати бензалконію
хлорид, тому перед закапуванням лікарського засобу Дуопрост лінзи необхідно
зняти і знову одягти їх можна через 15 хвилин (див. розділ «Спосіб застосування
та дози»).

Застосування у період вагітності або годування
груддю.

Фертильність

У ході досліджень на тваринах не було виявлено
здатності латанопросту або тимололу впливати на репродуктивну функцію самців
або самок.

Латанопрост

Немає адекватних даних щодо застосування
латанопросту вагітним жінкам. Дослідження на тваринах показали репродуктивну
токсичність. Потенційний ризик для людини невідомий.

Тимолол

Адекватних даних щодо застосування тимололу вагітним жінкам не існує. У
разі відсутності нагальної потреби цей препарат не слід призначати у період
вагітності. Шляхи зниження системної абсорбції див. у розділі «Спосіб застосування та дози».

У ході епідеміологічних досліджень не було виявлено мальформативних
ефектів, однак було
показано, що існує ризик затримки внутрішньоутробного розвитку при внутрішньому
застосуванні бета-блокаторів. Крім того, у новонароджених, матері яких приймали
бета-блокатори під час вагітності, спостерігались ознаки та симптоми блокади
бета-адренорецепторів (наприклад брадикардія, гіпотонія, респіраторний дистрес
та гіпоглікемія). У разі застосування лікарського засобу Дуопрост вагітним жінкам у III триместрі
вагітності, у період що передує народженню дитини, слід ретельно контролювати
стан новонародженого протягом перших днів його життя.

Тому Дуопрост не слід застосовувати протягом
періоду вагітності.

Період
годування груддю

Тимололу малеат був виявлений у грудному молоці людини після перорального
та очного застосування. Бета-блокатори проникають у грудне молоко. Однак
терапевтичних доз тимололу в очних краплях
недостатньо для того, щоб та кількість, що проникла у грудне молоко,
могла спричинити клінічні симптоми блокади бета-адренорецепторів у
новонародженого. Шляхи зниження системної абсорбції див. у розділі «Спосіб
застосування та дози».

Латанопрост та його метаболіти можуть проникати у
грудне молоко, тому Дуопрост не слід застосовувати жінкам, які годують груддю.

Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або
іншими механізмами.

Дуопрост має незначний вплив на здатність керування
автотранспортом або іншими механізмами. Закапування очних крапель може
спричинити короткочасне порушення зору. Поки зір не нормалізується, не слід
керувати автотранспортом та працювати з іншими механізмами.

Спосіб застосування та дози.

Дорослі,
включаючи пацієнтів літнього віку.

Рекомендована доза — 1 крапля в уражене око (очі) 1
раз на добу.

Якщо прийом дози пропущено, лікування слід
продовжувати наступною запланованою дозою. Доза не повинна перевищувати 1
краплю в уражене око/очі 1 раз на добу.

Контактні лінзи необхідно зняти перед закапуванням
очних крапель. Лінзи можна одягати тільки через 15 хвилин після закапування
крапель.

Якщо пацієнту призначено більше одного
офтальмологічного лікарського засобу для місцевого застосування, препарати слід
застосовувати як мінімум з 5-хвилинним проміжком.

Якщо пацієнт застосовує оклюзію носослізного каналу
або якщо пацієнт закриває повіки на 2 хвилини, системне поглинання препарату
знижується. Це може сприяти зниженню інтенсивності системних побічних ефектів
та збільшенню ефективності місцевої дії препарату.

Діти.

Безпека та ефективність застосування лікарського
засобу Дуопрост дітям (віком до 18 років)
не встановлена.

Передозування.

Немає даних щодо передозування латанопросту/тимололу
у людини.

Симптоми при системному передозуванні тимололу:
брадикардія, артеріальна гіпотензія, бронхоспазм, припинення серцевої діяльності.

Окрім подразнення очей та гіперемії кон’юнктиви,
інших побічних ефектів з боку органів зору при передозуванні латанопросту не
спостерігалося.

Лікування. Якщо
виникають такі симптоми, слід проводити симптоматичну та підтримуючу терапію.

Якщо випадково прийняли всередину:

Дослідження показали, що тимолол не виводиться
повністю при діалізі. У разі необхідності проводити промивання шлунка.
Латанопрост значною мірою метаболізується під час першого проходження через
печінку. При внутрішньовенній інфузії у дозі 3 мкг/кг у здорових добровольців
не виникало ніяких симптомів, але застосування дози 5,5–10 мкг/кг
супроводжувалося нудотою, абдомінальним болем, запамороченням, втомлюваністю,
припливами та підвищеною пітливістю. Ці прояви були від легких до помірних за
тяжкістю та зникали без проведення лікування протягом 4 годин після
завершення інфузії.

Побічні реакції.

При застосуванні латанопросту більшість побічних
ефектів виникає з боку органів зору. Дані розширеної фази основного дослідження
застосування лікарського засобу Дуопрост свідчать, що у 16–20 % пацієнтів
виникло посилення пігментації райдужної оболонки, що може бути необоротним. У
ході відкритого 5-річного дослідження безпеки застосування латанопросту у 33 %
пацієнтів виникла пігментація райдужної оболонки (див. розділ «Особливості
застосування»). Інші побічні ефекти з боку органів зору, як правило,
короткочасні і залежать від введеної дози. При застосуванні тимололу
найсерйозніші побічні ефекти є системними, включаючи брадикардію, аритмію,
застійну серцеву недостатність, бронхоспазм та алергічні реакції.

Як і інші офтальмологічні препарати місцевої дії, тимолол абсорбується у
системний кровообіг. Це може призвести до виникнення системних небажаних
ефектів, аналогічних тим, що виникають при застосуванні бета-блокаторів
системної дії. Частота виникнення системних небажаних реакцій після місцевого
застосування офтальмологічних препаратів нижча, ніж при системному введенні.
Перелічені небажані реакції відповідають характерним для офтальмологічних
препаратів бета-блокаторів.

Побічні ефекти, пов’язані із застосуванням лікарського
засобу Дуопрост, що спостерігались у ході клінічних досліджень, наведені нижче.

Побічні ефекти згруповані за частотою виникнення:
дуже часто (≥ 1/10), часто (≥ 1/100, <1/10), нечасто
(≥ 1/1000, < 1/100), рідко (≥ 1/10000, < 1/1000) та дуже
рідко (< 1/10000).

З боку нервової
системи: нечасто — головний біль.

З боку органів
зору: дуже часто — посилення пігментації райдужної оболонки; часто —
подразнення очей (включаючи печіння, запалення, свербіж, відчуття стороннього
тіла), біль в очах; нечасто — почервоніння очей, кон’юнктивіт, нечіткість зору,
посилення сльозовиділення, блефарит, порушення стану рогівки, кон’юнктивальні порушення.

З боку шкіри та
підшкірної клітковини: нечасто — висипання на шкірі,
свербіж.

Латанопрост.

Інфекції та
інвазії: герпетичний кератит.

З боку нервової
системи: запаморочення.

З боку органів
зору: зміни з боку вій і пушкового волосся повік (збільшення довжини, товщини,
кількості та посилення пігментації); точковий кератит; періорбітальний набряк;
ірит/увеїт; макулярний набряк, включаючи кістозний макулярний набряк; сухість
слизової оболонки очей; кератит, набряк рогівки та ерозії; трихіаз; кіста райдужної
оболонки; світлобоязнь; переорбітальні зміни і зміни очної повіки як результат
поглиблення очної борозни; набряк повік; локалізована шкірна реакція на
повіках; псевдопемфігоїд кон’юнктиви ока*;
потемніння пальпебральної шкіри.

З боку
серцево-судинної системи: стенокардія, нестабільна
стенокардія; порушення перебігу стенокардії; серцебиття.

З боку
дихальної системи, органів середостіння та грудної клітки: астма,
загострення астми, задишка.

З боку
скелетно-м’язової системи, сполучної тканини та кісток: біль у
суглобах, біль у м’язах.

Порушення
загального стану: біль у грудній клітці.

З боку шлунково-кишкового тракту: нудота**, блювання**.

* Може виникати через наявність у
складі консерванту бензалконію хлориду.

** Спостерігалися у
післяреєстраційному періоді з частотою нечасто.

Тимолол.

З боку імунної
системи: системні алергічні реакції, включаючи анафілактичну
реакцію, ангіоневротичний набряк, кропив’янку, локалізовані та
генералізовані висипи, свербіж.

Розлади метаболізму та травлення: гіпоглікемія.

З боку психіки: депресія, втрата
пам’яті, безсоння, кошмарні сновидіння, галюцинації.

З боку нервової
системи: розлади
мозкового кровообігу, ішемія головного мозку, посилення симптоматики та ознак
міастенії гравіс, запаморочення, парестезії, головний біль, синкопе.

З боку органів
зору: симптоми та
ознаки подразнення очей (пекучі відчуття, поколювання в очах, свербіж,
сльозотеча, почервоніння), блефарит, кератит, затьмарення зору, а також
відшарування судинної оболонки очей після трабекулоектомії (див. розділ «Особливості застосування»), зниження
чутливості рогівки, сухість слизової оболонки очей, ерозія рогівки, птоз, зміни
рефракції, диплопія.

З боку органів слуху: шум у вухах.

З боку
серцево-судинної системи: брадикардія, біль у грудях, серцебиття,
аритмія, застійна серцева недостатність, передсердно-шлуночкова блокада,
припинення серцевої діяльності, серцева недостатність; набряки.

З боку судинної
системи: артеріальна гіпотензія, феномен Рейно, відчуття холоду у кистях та
стопах.

З боку
респіраторної системи, органів середостіння та грудної клітки: бронхоспазм
(переважно у пацієнтів з існуючою бронхоспастичною хворобою), задишка, кашель.

З боку
шлунково-кишкового тракту: дисгевзія, нудота, диспепсія, діарея,
сухість у роті, біль у животі, блювання.

З боку шкіри та
підшкірної клітковини: алопеція, псоріазоподібні висипи
або загострення псоріазу, шкірні висипи.

З боку скелетно-м’язової системи та
сполучних тканин: міалгія.

З боку статевої системи та молочних
залоз: розлади
статевої функції, зниження лібідо.

Порушення
загального стану: астенія/стомлюваність.

Повідомлялося про поодинокі випадки кальцифікації
рогівки при застосуванні очних крапель, що містять фосфат, у деяких пацієнтів
зі значним пошкодженням рогівки.

Термін придатності. 3 роки.

Умови зберігання. Зберігати при температурі 2–8 °С у захищеному
від світла місці.

Зберігати при температурі не вище 25 °С та
використати протягом 4 тижнів після першого відкриття флакона. Зберігати у
недоступному для дітей місці.

Упаковка. По 2,5 мл у флаконі-крапельниці із поліетилену. По 1 флакону-крапельниці у
картонній коробці.

Категорія відпуску. За рецептом.

Виробник. К.Т. Ромфарм Компані С.Р.Л.

Місцезнаходження
виробника та його адреса місця провадження діяльності.

вул. Ероілор № 1А, м. Отопень,
075100, округ Ілфов, Румунія – будівля Ромфарм 1 і Ромфарм 2.