ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

Дутрис

(Dutrys)

Склад:

діюча
речовина: дутастерид (dutasteride);

1 капсула
містить дутастериду
0,5 мг;

допоміжні
речовини: пропіленгліколь монокаприлат,
типу ІІ; бутилгідрокситолуол (Е 321);

оболонка
капсули: желатин,
гліцерин,
титану
діоксид (Е 171).

Лікарська
форма. Капсули
м’які.

Основні
фізико-хімічні
властивості: світло-жовті
продовгасті
(приблизно 16,5 х 6,5
мм) м’які
желатинові
капсули,
наповнені
прозорою
рідиною.

Фармакотерапевтична
група. Засоби,
що
застосовуються
при
доброякісній
гіперплазії
передміхурової
залози. Інгібітори
тестостерон-5α-редуктази.
Код АТХ G04C B02.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Дутастерид
– подвійний
інгібітор 5a-редуктази,
що гальмує як
тип 1, так і тип 2 ізоферментів
5a-редуктази,
які
відповідають
за
перетворення
тестостерону
на 5a-дигідротестостерон.
Дигідротестостерон
– це
андроген,
який, у першу
чергу,
відповідає
за
гіперплазію
тканини
передміхурової
залози.
Максимальне
зменшення дигідротестостерону
на тлі
прийому Дутрису
залежить від
дози і
спостерігається
у перші 1-2
тижні. Після
1-го та 2-го
тижня
застосування
Дутрису
у добовій
дозі 0,5 мг
середня
концентрація
дигідротестостерону
зменшується
на 85 % і 90 %
відповідно.

У пацієнтів із
доброякісною
гіперплазією
передміхурової
залози, які
отримували 0,5
мг дутастериду
на добу,
середнє
зниження
рівня дигідротестостерону
становило 94 %
через 1 рік і 93 %
– через 2 роки
лікування,
середній
рівень
тестостерону
підвищувався
на 19 % через 1 рік
і через 2 роки.

Серцева
недостатність.

У чотирирічному
клінічному
дослідженні
застосування
дутастериду
у комбінації
з тамсулозином
для
лікування
доброякісної
гіперплазії передміхурової
залози у 4844
чоловіків
(дослідження CombAT) частота
виникнення
серцевої
недостатності
(збірне
поняття) в
групі
комбінованої
терапії (14/1610, 0,9 %)
була вищою,
ніж у
будь-якій
групі монотерапії
дутастеридом
(4/1623, 0,2 %) або тамсулозином
(10/1611, 0,6 %).

В
окремому чотирирічному
клінічному
порівняльному
дослідженні
плацебо з хіміопрофілактикою
дутастеридом
з участю 8231
чоловіка
віком від 50 до 75
років з попередньо
негативним
результатом
біопсії на
рак простати
і початковим
рівнем простатоспецифічного
антигену (PSA)
між 2,5 нг/мл
і 10,0 нг/мл у
чоловіків
віком від 50 до 60
років або 3 нг/мл
і 10,0 нг/мл у
чоловіків
віком від 60
років
(дослідження
REDUCE) було
встановлено,
що частота виникнення
серцевої
недостатності
у пацієнтів,
які приймали дутастерид
0,5 мг 1 раз на
добу (30/4105, 0,7 %), вища
порівняно з
пацієнтами,
які приймали
плацебо (16/4126, 0,4 %). У
ретроспективному
аналізі
цього
дослідження
показана
вища частота
серцевої
недостатності
у пацієнтів,
які приймали дутастерид
і a-блокатор
одночасно (12/1152, 1,0
%), порівняно з
суб’єктами,
які приймали дутастерид
без a-блокатора
(18/2953, 0,6 %), плацебо
і a-блокатор
(1/1399, < 0,1 %) або
плацебо без a-блокатора
(15/2727, 0,6 %). Причинного
зв’язку між
застосуванням
дутастериду
(окремо або у
комбінації з
альфа-блокаторами)
та
виникненням
серцевої
недостатності
встановлено
не було (див.
розділ
«Особливості
застосування»).

Рак
грудної
залози у
чоловіків.

Два
випадок-контрольовані
епідеміологічні
дослідження,
одне
проведено у
США (n = 339 випадків
раку грудної
залози і n = 6780 у
групі контролю),
а інше у
Великій
Британії (n = 398 випадків
раку
молочної
залози і n = 3930 у
групі контролю),
не показали
ніякого
збільшення ризику
розвитку
раку грудної
залози у чоловіків
при
застосуванні
інгібіторів
5α-редуктази.
Результати
першого
дослідження
не виявили зв’язку
з раком
грудної
залози
(відносний ризик
у разі
застосування
³ 1
року до
встановлення
діагнозу
раку
молочної
залози
порівняно із
застосуванням
< 1 року: 0,70: 95 % ДІ 0,34, 1,45).
У другому дослідженні
відносний
ризик раку
молочної
залози,
пов’язаний
із
застосуванням
інгібіторів
5α-редуктази,
порівняно з
таким при
відсутності
застосування
становив 1,08: 95 % ДІ
0,62, 1,87.

Причинний
зв’язок між
виникненням
раку грудної
залози у
чоловіків та
довготривалим
застосуванням
дутастериду
не встановлений.

Фармакокінетика.

Абсорбція

Після
прийому
разової дози
0,5 мг пік
концентрації
препарату у
сироватці
крові спостерігається
через 1-3
години.
Абсолютна
біодоступність
становить 60 % у
разі
застосування
шляхом
двогодинної
внутрішньовенної
інфузії.
Біодоступність
не залежить
від прийому
їжі.

Розподіл

Дутастерид
після
одноразового
або
багаторазового
прийому має
великий об’єм
розподілу
(від 300 л до 500 л).
Відсоток
зв’язування
з білками
крові – понад
99,5 %.

При
застосуванні
у добовій
дозі 0,5 мг 65 %
постійної
стійкої
концентрації
дутастериду
у сироватці
крові
досягається
через 1 місяць
лікування і
приблизно 90 % –
через 3
місяці.
Стійка
постійна
концентрація
дутастериду
приблизно 40 нг/мл у
сироватці
крові
досягається
після 6 місяців
лікування у
добовій дозі
0,5 мг. Як і у сироватці
крові, стійка
концентація
дутастериду
у сім’яній
рідині
досягається
через 6 місяців.
Після 52
тижнів
лікування
середня
концентрація
дутастериду
у сім’яній
рідині
становить 3,4 нг/мл (у
межах 0,4-14 нг/мл).
Відсоток
розподілення
дутастериду
із сироватки
крові до
сім’яної
рідини – приблизно
11,5 %.

Біотрансформація

In vitro дутастерид
метаболізується
ферментами CYP3A4
цитохрому Р450
людини до
двох моногідроксильних
метаболітів.

За
даними
спектрометричного
аналізу у сироватці
крові людини
виявляється
незмінений дутастерид,
3 головних
метаболіти (4´-гідроксидутастерид,
1,2-дигідродутастерид
та
6-гідроксидутастерид)
і 2 малих
метаболіти (6,4´-дигідроксидутастерид
та                                  15-
гідроксидутастерид).

Виведення

Дутастерид
інтенсивно метаболізується.
Після
перорального
прийому дутастериду
у дозі 0,5 мг/добу
від 1 % до 15,4 % (у
середньому 5,4 %)
застосованої
дози виводиться
з фекаліями у
вигляді
незміненого дутастериду.
Решта
застосованої
дози
виводиться у
вигляді
метаболітів.

У
сечі
виявляються
лише сліди
незміненого дутастериду
(менше 0,1 %
застосованої
дози).
Кінцевий
період
напіввиведення
дутастериду
становить 3-5
тижнів.
Залишки дутастериду
у сироватці
крові можуть
бути
виявлені через
4-6 місяців
після завершення
лікування.

Пацієнти
літнього віку

За
даними
вивчення
фармакокінетики
та фармакодинаміки,
змінювати
дозу дутастериду
згідно з
віком
пацієнта не
потрібно.

Пацієнти
з нирковою
недостатністю

Вплив
ниркової
недостатності
на фармакокінетику
дутастериду
не вивчали.
Однак при
прийомі 0,5 мг дутастериду
у людини
виводиться
менше 0,1 % дози
із сечею,
тому
змінювати
дозу
пацієнтам з
нирковою недостатністю
не потрібно.

Пацієнти
з печінкова
недостатністю

Вплив
печінкової
недостатності на
фармакокінетику
дутастериду
не вивчали
(див. розділ «Особливості
застосування» та «Спосіб
застосування
та дози».

Дані доклінічних
досліджень
щодо безпеки

Сучасні
дослідження
загальної
токсичності, генотоксичності
та канцерогенності
не показали
значного
ризику для
людини.

Дослідження
репродуктивної
токсичності
у самців щурів
показали
зниження
маси
простати та
сім’яних
пухирців,
зниження
секреції
статевих залоз
і значення
показників
фертильності
(спричинене
фармакологічним
ефектом дутастериду).
Клінічна значущість
цих
результатів
невідома.

Як
і у випадку з
іншими
інгібіторами
ферменту 5α-редуктази,
при введенні дутастериду
у період
вагітності
відзначалася
фемінізація
плодів
чоловічої
статі у щурів
та кроликів. Дутастерид
був
виявлений у
крові самиць-щурів
після
їхнього
спарювання з щурамисамцями,
які
отримували дутастерид.
При
застосуванні
дутастериду
у приматів у
період
вагітності,
при його
впливі через
кров не спостерігалося
жодної
фемінізації
плодів
чоловічої
статі, що значно
перевищувало
рівень, який,
імовірно,
може
виникнути
при передачі
через сперму
людини.
Малоймовірно,
що передача дутастериду
зі спермою
негативно
вплине на
плід чоловічої
статі.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Лікування
симптомів
середнього
та тяжкого
ступеня
доброякісної
гіперплазії
передміхурової
залози; зниження
ризику
виникнення
гострої
затримки
сечі та у
разі
необхідності
хірургічного
втручання у пацієнтів
із
симптомами
середнього
та тяжкого
ступеня
доброякісної
гіперплазії
передміхурової
залози.

Протипоказання.

Дутрис
протипоказаний:

- пацієнтам з
підвищеною чутливістю
до дутастериду,
інших
інгібіторів 5a-редуктази,
сої, арахісу
або до інших
компонентів
препарату.

- для
лікування
жінок і дітей
(див. розділи
«Застосування
у період
вагітності
та годування
груддю»,
«Діти»).

- хворим з
тяжкою печінковою
недостатністю.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Інформацію
щодо
зниження
рівнів PSA у плазмі
крові під час
застосування
дутастериду,
а також
інформацію
щодо
виявлення
раку простати
див. у
розділі
«Особливості
застосування».

Вплив
інших
лікарських
засобів на
фармакокінетику
дутастериду.

Інгібітори
CYP3A4 та/або
P-глікопротеїну.

Дутастерид
переважно
виводиться
шляхом метаболізму.
Дослідження in vitro
показують, що
каталізаторами
метаболізму
є CYP3A4 і CYP3A5.
Офіційних
досліджень
взаємодії з активними
інгібіторами
CYP3A4 не
проводили.
Проте у
популяційному
дослідженні
фармакокінетики
концентрації
дутастериду
у плазмі
крові були в
середньому в
1,6–1,8 раза
вищими у
невеликої
кількості
пацієнтів,
які одночасно
лікувалися
верапамілом
або дилтіаземом
(помірні
інгібітори CYP3A4
та
інгібітори P-глікопротеїну),
ніж в інших
пацієнтів.

У
разі
тривалого
застосування
дутастериду
з засобами,
які є
сильнодіючими
інгібіторами
ферменту CYP3A4
(наприклад,
ритонавір,
індинавір,
нефазодон,
ітраконазол,
кетоконазол,
які вводили
перорально),
концентрація
дутастериду
у плазмі
крові може
підвищуватися.
Подальше
інгібування
5α-редуктази
при
збільшенні
тривалості
дії
дутастериду є
малоймовірним.
Але можливе
зменшення частоти
введення доз
дутастериду
у разі розвитку
побічних
реакцій. Слід
відзначити, що
у разі
пригнічення
активності
ферменту довгий
період
напіввиведення
може стати ще
довшим і супутня
терапія може
у такому
випадку
тривати
понад 6
місяців до
того, як буде
досягнуто
нової
рівноважної
концентрації.

Довгострокове
призначення дутастериду
з
препаратами,
які є
сильними
інгібіторами
ферменту CYP3A4
(такими як
ритонавір, індинавір,
нефезадон,
ітраконазол,
кетоконазол
перорально),
може
призводити
до збільшення
концентрації
дутастериду. Подальше
інгібування
5α-редуктази
при
підвищенні
тривалості
дії дутастериду
є
малоймовірним.
Однак
можливе
зменшення частоти
введення доз дутастериду
у разі
розвитку
побічних
реакцій. Слід
відзначити,
що у разі
пригнічення
активності ферменту
довгий
період
напіввиведення
може стати ще
довшим і
супутня
терапія може
у такому
випадку
тривати
понад 6
місяців до
того, як буде
досягнуто
нової
рівноважної
концентрації.

Застосування
12 г холестираміну
через 1
годину після
прийому
одноразової
дози 5 мг дутастериду
не впливало
на
фармакокінетику
дутастериду.

Вплив
дутастериду
на фармакокінетику
інших лікарських
засобів

Дутастерид
не впливає
на фармакокінетику
варфарину або
дигоксину. Це вказує
на те, що
дутастерид
не інгібує/не
індукує активність
ферменту CYP2C9 або Р-глікопротеїну-
переносника.

Дані досліджень
взаємодії
in vitro вказують
на те, що
дутастерид
не інгібує
ферменти
CYP1A2, CYP2D6, CYP2C9, CYP2C19 або
CYP3A4.

У
невеликому дослідженні
(N=24) тривалістю
2 тижні з участю здорових чоловіків
дутастерид (0,5
мг на добу) не впливав
на фармакокінетику
тамсулозину
або теразозину.
У цьому дослідженні
також не було
виявлено
ознак фармакодинамічної
взаємодії.

Особливості
застосування.

Комбіновану терапію
можна призначати
після ретельної
оцінки користі/ризику у зв’язку з потенційним
підвищенням
ризику побічних реакцій (включаючи
серцеву недостатність)
і після розгляду альтернативних
варіантів
терапії, включаючи
монотерапію
(див. розділ «Спосіб
застосування
та дози»).

Вплив
на серцево-судинну
систему

За даними чотирирічних клінічних
досліджень
частота виникнення
серцевої
недостатності
(комбінований
термін
для всіх повідомлень,
переважно
серцевої
недостатності
та застійної
серцевої
недостатності)
була
дещо вищою
серед пацієнтів,
які лікувалися
комбінацією
Дутрису з a-блокатором,
головним
чином тамсулозином,
порівняно
з пацієнтами,
які не отримували
такої комбінації.
Однак
частота
серцевої
недостатності
була нижчою в
усіх групах,
які
отримували
лікування дутастеридом,
порівняно з
групою
плацебо, інші
отримані
дані, доступні
для дутастериду
або a-блокаторів,
не
підтверджують
висновок про
підвищений серцево-судинний
ризик (див.
розділ «Фармакодинаміка»).

Було
проведено
мета-аналіз 12 рандомізованих
плацебо-контрольованих
або
порівняльних
клінічних
досліджень (n =
18802), в якому
оцінювали
ризик
розвитку
побічних
реакцій з
боку серцево-судинної
системи при
застосуванні
дутастериду
(порівняно з
контрольною
групою). Не
було встановлено
стійкого
статистично
значущого
збільшення
ризику
серцевої
недостатності
(RR 1,05; 95 % ДІ 0,71, 1,57),
гострого
інфаркту
міокарда (RR 1,00; 95 %
ДІ 0,77, 1,30) або
інсульту (RR 1,20; 95 %
ДІ 0,88, 1,64).

Вплив на простатоспецифічний
антиген (PSA) та виявлення
раку передміхурової
залози.

Концентрація простатоспецифічного
антигена (PSA)
є важливим
компонентом скринінгового
процесу
для виявлення
раку передміхурової
залози.

Дутрис здатний
знижувати
рівень сироваткового
PSA у хворих
у середньому
приблизно
на 50 % через 6 місяців
лікування.

Пацієнти, які приймають
Дутрис, повинні мати новий
початковий рівень
PSA, встановлений
через 6 місяців
після лікування
цим
препаратом. Згодом цей рівень
рекомендується
перевіряти
регулярно. Будь-яке
підтверджене
збільшення
рівня PSA
від найнижчого
рівня під час застосування
Дутрису може бути свідченням
наявності
раку передміхурової
залози
(особливо
раку високої
стадії) або недотримання
режиму лікування
Дутрисом і потребує ретельного
вивчення,
навіть якщо показники
PSA знаходяться
у межах норми у чоловіків,
які не лікувались
інгібіторами
5a-редуктази.
При інтерпретації
показників
PSA у хворих,
які лікуються
Дутрисом, слід зважати
на попередні
показники
PSA для порівняння.

Застосування Дутрису
не впливає
на використання
рівня PSA
для діагностики
раку передміхурової
залози після встановлення
його
нового початкового рівня.

Загальний рівень
сироваткового
PSA повертається
до початкового рівня
протягом
6 місяців після припинення
лікування.

Співвідношення вільного
PSA і загального
рівня PSA
залишається
сталим навіть протягом лікування Дутрисом.
Тому якщо
у хворого, який
приймає Дутрис, лікар вирішить
використати
як визначення
раку передміхурової
залози відстоток
вільного
PSA, коригування
його значення
проводити не потрібно.

Перед
початком
курсу лікування
дутастеридом
та періодично
під час лікування
пацієнту
потрібно
проводити
пальцеве
ректальне
обстеження,
як і інші методи виявлення
раку передміхурової
залози.

Рак передміхурової
залози
та пухлини
високого
ступеня градації
за Глісоном
(низько-диференційовані)

У ході
чотирирічного клінічного
дослідження
з участю
8000 чоловіків
віком від 50 до 75 років з попередніми
негативними
даними біопсії
на рак передміхурової
залози
та початковим рівнем
PSA між
2,5 нг/мл та 10,0
нг/мл (дослідження
REDUCE) у 1517 був
діагностований
рак передміхурової
залози.
Частота випадків
раку передміхурової
залози (8–10 за шкалою
Глісона)
у групі пацієнтів, які
лікувалися Дутрисом (29,09 %), була
вищою порівняно
з групою, що отримувала
плацебо (19,06 %). Збільшення
частоти випадків
раку передміхурової
залози
за шкалою Глісона
5–6 та 7–10 не спостерігалось.
Причинного взаємозв’язку
між застосуванням
Дутрису та високими
стадіями
раку передміхурової
залози не встановлено. Клінічне
зачення числової диспропорції
невідоме.
Чоловіки,
які лікуються
Дутрисом, повинні
регулярно перевірятись
у зв’язку
з ризиком
раку передміхурової
залози, включаючи
визначення
PSA.

У
додатковому
послідовному
дворічному дослідженні
з пацієнтами,
які брали
участь у
дослідженні
із
застосуванням
дутастериду
як хімічної
профілактики
(дослідження
REDUCE), було
встановлено
низьку
частоту
нових випадків
раку
передміхурової
залози (група
дутастериду
[n=14, 1,2 %] та
група
плацебо [n=7, 0,7 %]) з
відсутністю
нових
ідентифікованих
випадків
раку
передміхурової
залози з диференціюванням
8–10 балів за
шкалою Глісона.

Довготривале
послідовне
(до 18 років)
спостереження
пацієнтів з
клінічного
дослідження
із
застосуванням
іншого інгібітора
5α-редуктази
(фінастериду)
як хімічної
профілактики
не показало
статистично
значущої
різниці між
групами фінастериду
та плацебо у
частотах
загального
виживання (HR 1,02, 95 % ДІ
0,97–1,08) або
виживання
після
діагностування
раку
передміхурової
залози (HR 1,01, 95 % ДІ
0,85–1,20).

Рак грудної
залози

Повідомляли про
рідкі
випадки
раку грудної
залози у чоловіків
під час клінічних
досліджень
та у постмаркетинговому
періоді. Однак
епідеміологічні
дослідження
вказують на
відсутність
підвищення
ризику розвитку
раку грудної
залози у
чоловіків при
застосуванні
інгібіторів 5α-редуктази.
При застосувані
лікарського
засобу пацієнти
повинні
негайно повідомляти
про будь-які
зміни у
тканині
грудної
залози,
наприклад
виділення із
соска або
припухлість.

Негерметичні
капсули.

Дутастерид всмоктується
через шкіру,
тому жінкам
та дітям слід
уникати
контакту з
негерметичними
капсулами
(див розділ «Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю»).
Якщо рідина з
капсули
потрапила на
шкіру, її
слід негайно
змити водою з
милом.

Пацієнти
з печінковою
недостатністю.

Вплив
печінкової
недостатності
на фармакокінетику
дутастериду
не вивчали.
Через
активний
метаболізм дутастериду
та
3–5-тижневий
період його
напіввиведення
застосування
лікарського
засобу
пацієнтам з
легкою або
помірною
печінковою
недостатністю
слід
проводити з
обережністю
(див. розділи
«Фармакологічні
властивості»
та «Спосіб
застосування
та дози»).

Застосування
у період
вагітності
або
годування
груддю.

Дутастерид
протипоказаний
для
застосування
жінкам.

Вагітність.

Як
і інші
інгібітори 5α-редуктази,
дутастерид
перешкоджає
перетворенню
тестостерону
у дигідротестостерон,
що може
гальмувати
розвиток
зовнішніх статевих
органів у
плода
чоловічої
статі. Незначну
кількість дутастериду
було
виявлено в
еякуляті
суб’єктів,
які приймали
у дозі 0,5 мг на добу.
Невідомо, чи
впливає дутастерид,
що потрапив
до організму
жінки з
сім’ям чоловіка,
який
лікується дутастеридом,
на плід
чоловічої
статі (цей
ризик є найвищим
протягом
перших 16
тижнів
вагітності).

Як
і у разі
застосування
інших
інгібіторів 5α-редуктази,
рекомендується
користуватися
презервативами,
якщо
партнерка
пацієнта
вагітна або
потенційно
може
завагітніти,
з метою запобігання
потрапляння
сім’я до
організму
жінки.

Годування
груддю.

Невідомо,
чи проникає дутастерид
у грудне
молоко жінки.

Фертильність.

Повідомляли
про випадки
впливу дутастериду
на
характеристики
сперми
(зменшення
кількості
сперматозоїдів,
об’єму
сперми та рухливості
сперматозоїдів)
у здорових
чоловіків
(див. розділ «Фармакодинаміка»).
Не можна
виключати
ризику
зниження
чоловічої
фертильності.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

З
огляду на фармакокінетичні
та фармакодинамічні
властивості дутастерид
не впливає на
здатність
керувати
автомобілем
та іншими
механізмами.

Спосіб
застосування
та дози.

Дутрис можна
призначати
окремо або
у комбінації
з α-блокатором
тамсулозином
(0,4 ‘мг).

Дорослі чоловіки
(включаючи
пацієнтів літнього віку)

Рекомендованою
дозою Дутрису є 1
капсула (0,5 мг)
на добу для
перорального
прийому.
Капсули слід
ковтати цілими,
не відкривати
та не розжовувати,
оскільки
при контакті
з вмістом
капсули можливе подразнення
слизової
оболонки
рота та
глотки.

Дутрис можна
приймати
незалежно
від прийому
їжі.

Незважаючи на
те, що полегшення
від прийому
препарату може спостерігатися на ранній стадії,
для об’єктивної
оцінки ефективності
дії
препарату лікування
слід продовжувати
не менше 6 місяців.

Пацієнти з нирковою недостатністю

Фармакокінетику
дутастериду
у пацієнтів із нирковою недостатністю
не вивчали,
тому слід
з обережністю
призначати
хворим з
тяжкою нирковою
недостатністю.

Пацієнти
з печінковою недостатністю

Фармакокінетику
дутастериду
у пацієнтів із печінковою
недостатністю
не вивчали,
тому з обережністю
слід застосовувати
при легкій
та помірній
печінковій
недостатності.
Хворим з
тяжкою печінковою
недостатністю
препарат протипоказаний.

Діти.

Застосування протипоказано.

Передозування.

За
даними
клінічних
досліджень, у
добровольців
разові дози дутастериду
до 40 мг/добу (у 80 разів
вищі за
терапевтичні)
протягом 7
днів не спричиняли
занепокоєнь з
огляду на
безпеку їх
застосування.
Під час
клінічних
досліджень
застосовували
дози дутастериду
по 5 мг/добу
протягом 6
місяців без
появи додаткових
побічних
реакцій
порівняно з
застосуванням
дутастериду
у дозах 0,5
мг/добу.

Специфічного
антидоту
немає, тому у
разі можливого
передозування
слід
проводити
симптоматичну
та підтримуючу
терапію.

Побічні
реакції.

Монотерапія Дутастеридом

Приблизно
у 19 % пацієнтів,
які приймали дутастерид
у дворічних
плацебо-контрольованих
дослідженнях
фази ІІІ,
протягом
першого року
лікування
виникли
побічні
реакції.
Більшість побічних
реакцій, що спостерігалися,
були легкої або
помірної
тяжкості й
уражали
репродуктивну
систему.
Протягом
наступних 2
років у відкритих
розширених
дослідженнях
не було виявлено
жодних змін у
профілі
побічних реакцій.

У
таблиці 1
наведено
побічні
реакції,
виявлені
протягом
контрольованих
клінічних випробувань
та у період післяреєстраційного
застосування.
Наведені
побічні
реакції, виявлені
протягом
клінічних
випробувань, які,
на думку
дослідників,
були
пов’язані з прийомом
ліків (з
частотою
більше або
рівною 1 %), з
більшою
частотою
спостерігалися
у пацієнтів,
які приймали дутастерид,
порівняно з
плацебо
протягом
першого року
лікування.
Побічні
реакції,
зафіксовані у
період післяреєстраційного
застосування,
були
виявлені у
спонтанних післяреєстраційних
звітах, тому
справжня їх
частота
невідома.

Класифікація
частоти: дуже
часто (≥ 1/10), часто (≥
1/100 до < 1/10),
нечасто ((≥  1/1000 до < 1/100),
рідко (≥ 1/10000 до < 1/1000),
дуже рідко (<1/10000),
частота
невідома
(неможливо
оцінити з
наявних
даних).

Таблиця 1

Система
органів

Побічна
реакція

Частота
захворювання
за даними
клінічних
досліджень

Частота
виникнення
протягом
першого
року лікування
(n = 2167)

Частота
виникнення
протягом
другого
року лікування (n
= 1744)

З
боку репродуктивної
системи та
молочних
залоз

Імпотенція*

6,0 %

1,7 %

Зміна
(зниження)
лібідо*

3,7 %

0,6 %

Порушення
еякуляції*^

1,8 %

0,5 %

Захворювання
молочної
залози+

1,3 %

1,3 %

З боку
імунної
системи

Алергічні
реакції,
включаючи
висипання, свербіж,
кропив’янку,
локалізований
набряк та ангіоневротичний
набряк

Оцінка
захворюваності
за постреєстраційними
даними

Частота
невідома

Психічні
розлади

Депресія

Частота
невідома

З боку
репродуктивної
системи та
молочних
залоз

Тестикулярний
біль та
набряк

Нечасто

З боку
шкіри та
підшкірних
тканин

Алопеція
(насамперед
втрата
волосся на
тілі),
гіпертрихоз

Нечасто

*Побічні
реакції, пов’язані
з порушенням
статевої функції,
асоціюються
з лікуванням
дутастеридом
(включаючи
монотерапію
та комбінацію
з тамсулозином).
Ці побічні
реакції можуть тривати після припинення
лікування.
Вплив
дутастериду
на їх тривалість
невідомий.

^Включає
зменшення
об’єму
сперми.

+Включає
чутливість
та
збільшення
грудей.

Комбінована
терапія з a-блокатором
тамсулозином

Дані чотирирічного
дослідження CombAT, у якому
порівнювався
прийом дутастериду
0,5 мг (n=1623) та тамсулозину
0,4 мг (n=1611) 1 раз на
добу окремо
та в
комбінації (n=1610),
показали, що
частота
побічних
реакцій, пов’язаних
із
застосуванням
лікарського
засобу,
протягом
першого,
другого,
третього та
четвертого
року
лікування
відповідно становила
22 %, 6 %, 4 % та 2 % для
комбінованої
терапії дутастеридом/тамсулозином,
15 %, 6 %, 3 % і 2 % для монотерапії
дутастеридом,
а також 13 %, 5 %, 2 % і 2 %
для монотерапії
тамсулозином.
Більша
частота
виникнення
побічних
реакцій у
групі
комбінованої
терапії
протягом
першого року
лікування
була
зумовлена більш
високою
частотою
порушень
репродуктивної
системи,
зокрема
порушень еякуляції,
що
спостерігалися
в цій групі.

Протягом
першого року
лікування у
дослідженні CombAT було
зареєстровано
наступні побічні
реакції,
пов’язані з
прийомом препарату,
за оцінкою
дослідників, з
частотою
більше або
рівною 1 %;
частота
виникнення
цих реакцій
протягом 4 років
лікування
наведена в
таблиці 2.

Таблиця 2

Клас
системи
органів

Побічна
реакція

Частота
захворюваності
протягом
періоду
лікування

Рік 1

Рік 2

Рік 3

Рік 4

Комбінаціяa (n)

Дутастерид

Тамсулозин

(n=1610)

(n=1623)

(n=1611)

(n=1428)

(n=1464)

(n=1468)

(n=1283)

(n=1325)

(n=1281)

(n=1200)

(n=1200)

(n=1112)

З
боку
нервової
системи

Запаморочення

Комбінаціяa

Дутастерид

Тамсулозин

1,4 %

0,7 %

1,3 %

0,1 %

0,1 %

0,4 %

<0,1 %

<0,1 %

<0,1 %

0,2 %

<0,1 %

0 %

З
боку серця

Серцева
недостатність
(загальна назваb)

Комбінаціяa

Дутастерид

Тамсулозин

0,2 %

< 0,1 %

< 0,1 %

0,4 %

0,1 %

< 0,1 %

0,2 %

< 0,1 %

0,4 %

0,2 %

0 %

0,2 %

З боку
репродуктивної
системи та
молочних
залоз

Імпотенціяc

Комбінаціяa

Дутастерид

Тамсулозин

6,3 %

5,1 %

3,3 %

1,8 %

1,6 %

1,0 %

0,9 %

0,6 %

0,6 %

0,4 %

0,3 %

1,1 %

Змінене
(знижене) лібідоc

Комбінаціяa

Дутастерид

Тамсулозин

5,3 %

3,8 %

2,5 %

0,8 %

1,0 %

0,7 %

0,2 %

0,2 %

0,2 %

0 %

0 %

< 0,1 %

Порушення
еякуляціїc^

Комбінаціяa

Дутастерид

Тамсулозин

9 %

1,5
%

2,7
%

1 %

0,5
%

0,5
%

0,5
%

0,2
%

0,2
%

<0,1
%

0,3
%

0,3
%

Захворювання
молочних залозd

Комбінаціяa

Дутастерид

Тамсулозин

2,1
%

1,7
%

0,8
%

0,8
%

1,2
%

0,4
%

0,9
%

0,5
%

0,2
%

0,6
%

0,7
%

0 %

aкомбінація –
дутастерид 0,5
мг 1 раз на добу плюс
тамсулозин
0,4 мг 1 раз на добу.

bЗагальний
термін
«Серцева
недостатність»
включає
застійну
серцеву
недостатність,
серцеву
недостатність,
лівошлуночкову
недостатність,
гостру
серцеву
недостатність,
кардіогенний
шок, гостру лівошлуночкову
недостатність,
правошлуночкову
недостатність,
гостру правошлуночкову
недостатність,
шлуночкову
недостатність,
серцево-легеневу
недостатність,
застійну
кардіоміопатію.

cПобічні
реакції,
пов’язані з
порушенням статевої
функції,
асоціюються
з лікуванням дутастеридом
(включаючи
монотерапію
та
комбінацію з тамсулозином).
Ці побічні
реакції
можуть
тривати
після припинення
лікування.
Вплив дутастериду
на їх
тривалість
невідомий.

dВключає
чутливість
та
збільшення
грудей.

^Включає
зменшення
об’єму
сперми.

Інші дані

Дослідження
REDUCE виявило
більш високу
частоту раку
простати з
оцінкою 8–10 за
шкалою Глісона
у чоловіків,
які приймали дутастерид,
порівняно з
плацебо.
Невідомо, чи
вплинули на
результати
цього
дослідження
зменшення об’єму
простати чи
інші фактори,
пов’язані
з прийомом дутастериду.

Під час
клінічних
випробувань
та протягом післяреєстраційного
періоду
повідомляли
про випадки
виявлення
раку грудей у
чоловіків
(див. розділ
«Особливості
застосування»).

Звітування
про
підозрювані
побічні реакції

Повідомлення
про побічні
реакції
після реєстрації
лікарського
засобу має
велике значення.
Це дає змогу
проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
при застосуванні
цього
лікарського
засобу. Медичним
та
фармацевтичним
працівникам,
а також
пацієнтам
або їхнім
законним
представникам
слід
повідомляти
про усі
випадки підозрюваних
побічних
реакцій та
відсутності
ефективності
лікарського
засобу до Державного
експертного
центру МОЗ
України за
посиланням:
https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності. 2 роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
при температурі
не вище 30 °С
в
оригінальній
упаковці для
захисту від
дії світла. Зберігати
у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.

По 10
капсул у
блістері, по 3
або 9
блістерів у
картонній
коробці; по 15
капсул у блістері;

по 2
або 6
блістерів у
картонній
коробці.

Категорія
відпуску. За
рецептом.

Виробник.

КРКА, д.д., Ново место,
Словенія/KRKA, d.d., Novo mesto, Slovenia.

Лабораторіoc
Леон Фарма,
С.А., Іспанія/Laboratorios Leon Farma, S.A., Spain.

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження
його діяльності.

Шмар’єшка цеста
6, 8501 Ново место, Словенія/Smarjeska cesta 6, 8501 Novo mesto, Slovenia.

С/Ла Валліна
с/н, Полігоно
Індастріал
Наватагера,
Віллакьюламбре,
24193 Леон,
Іспанія /Poligono Industrial Navatejera, C/La Villina s/n, Villaquilambre, 24193 Leon, Spain.