ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування лікарського
засобу

ПІРАЦЕТАМ

(PIRACETAM)

Склад:

діюча речовина: пірацетам;

1 таблетка містить пірацетам 200 мг або 400 мг;

допоміжні речовини: лактози моногідрат, целюлоза
мікрокристалічна, крохмаль
прежелатинізований, магнію стеарат, кремнію діоксид колоїдний безводний,
тальк.

Лікарська форма. Таблетки.

Основні
фізико-хімічні властивості: таблетки білого з кремуватим відтінком
кольору, плоскоциліндричної форми з фаскою та рискою; на поверхні таблеток
допускається мармуровість.

Фармакотерапевтична
група. Психостимулятори
та ноотропні засоби.

Код АТХ N06B Х03.

Фармакологічні властивості.

Фармакодинаміка.

Активним
компонентом препарату є пірацетам, циклічна похідна гамма-аміномасляної
кислоти. Пірацетам є ноотропним засобом, що діє на мозок, покращуючи когнітивні
функції, такі як здатність до навчання, пам'ять, увага, а також розумову
працездатність. Механізмів впливу препарату на центральну нервову систему,
імовірно, кілька: зміна швидкості поширення збудження у головному мозку;
посилення метаболічних процесів у нервових клітинах; поліпшення мікроциркуляції
шляхом впливу на реологічні характеристики крові, при цьому судинорозширювальна
дія відсутня. Покращує зв’язки між півкулями головного мозку і синаптичну
провідність у неокортикальних структурах. Пірацетам пригнічує агрегацію
тромбоцитів і відновлює еластичність мембрани еритроцитів, зменшує адгезію
еритроцитів. У дозі 9,6 г знижує рівень фібриногену і факторів Віллібрандта на
30 – 40 % та подовжує час кровотечі. Пірацетам чинить протекторну та
відновлювальну дії при порушенні функції головного мозку внаслідок гіпоксії та
інтоксикації, електроконвульсивної терапії. Пірацетам знижує вираженість і
тривалість вестибулярного ністагму, в якості монотерапії ефективний при
лікуванні кортикальної міоклонії.

Фармакокінетика.

Швидко
всмоктується з травного тракту і через 30 – 40 хвилин досягає максимальної
концентрації в крові. Добре проникає крізь гематоенцифалічний і плацентарний
бар’єри. У мозковій тканині накопичується через 1 – 4 години. Період
напіввиведення становить приблизно 4 години. Зі спинномозкової рідини
виводиться значно повільніше, що свідчить про високий тропізм до мозкової
тканини. Практично не метаболізується. 90 % виводиться нирками у незміненому
вигляді.

Клінічні характеристики.

Показання.

Дорослі.

–
Симптоматичне лікування патологічних станів, що супроводжуються погіршенням
пам’яті, когнітивними розладами, за винятком діагностованої деменції
(слабоумства).

–Лікування
кортикальної міоклонії, в якості монопрепарату або у складі комплексної
терапії.

Протипоказання.

– Індивідуальна непереносимість
пірацетаму чи похідних піролідону, а також інших компонентів препарату.

– Термінальна стадія ниркової
недостатності (при кліренсі креатиніну менше 20 мл/хв).

– Гостре порушення мозкового
кровообігу (геморагічний інсульт).

– Хорея Хантінгтона.

Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій.

Тиреоїдні гормони.

При сумісному застосуванні з
тиреоїдними гормонами (Т3+Т4) можлива підвищена
дратівливість, дезорієнтація і порушення сну.

Аценокумарол.

Високі дози (9,6 г/добу)
пірацетаму підвищували ефективність аценокумаролу у хворих на венозний тромбоз:
спостерігалося значне зниження рівня агрегації тромбоцитів, рівня фібриногену,
факторів Віллібрандта, в’язкості крові і плазми.

Фармакокінетичні взаємодії.

Імовірність зміни фармакодинаміки
пірацетаму під дією інших лікарських засобів низька, оскільки 90 % препарату
виводиться у незміненому стані з сечею.

In vitro пірацетам не
пригнічує цитохром Р450 ізоформи CYP1A2, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 i 4A9/11 у
концентрації 142, 426, 1422 мкг/мл.

При концентрації 1422 мкг/мл відзначено
незначне пригнічення CYP2А6 (21 %) і
3А4/5 (11 %). Однак показник Кі цих двох CYP-ізомерів
достатній при перевищенні рівня 1422 мкг/мл. Тому метаболічна взаємодія з
препаратами, що піддаються біотрансформації цими ферментами, малоймовірна.

Протиепілептичні лікарські засоби.

Застосування пірацетаму у дозі 20
мг/добу не змінювало пік і криву рівня концентрації протиепілептичних
препаратів у сироватці крові (карбамазепін, фенітоїн, фенобарбітал, вальпроат)
у хворих на епілепсію.

Алкоголь.

Сумісний прийом з алкоголем не
впливав на рівень концентрації пірацетаму у сироватці крові, і концентрація
алкоголю в сироватці крові не змінювалась при застосуванні 1,6 г пірацетаму.

Особливості застосування.

Вплив на агрегацію тромбоцитів.

У
зв’язку з тим, що пірацетам знижує агрегацію тромбоцитів (див. розділ
«Фармакодинамічні властивості»), необхідно з обережністю призначати препарат
хворим з порушенням гемостазу, станами, що можуть супроводжуватись
крововиливами (виразка шлунково-кишкового тракту), під час значних хірургічних
операцій (включаючи стоматологічні втручання), хворим із симптомами тяжкої
кровотечі або хворим, які мають в анамнезі геморагічний інсульт; пацієнтам, які
застосовують антикоагулянти, тромбоцитарні антиагреганти, включаючи низькі дози
ацетилсаліцилової кислоти. Препарат виводиться нирками, тому необхідно особливу
увагу приділяти хворим з нирковою недостатністю.

Пацієнти літнього віку.

При довготривалій терапії у хворих літнього віку рекомендується регулярний
контроль показників функції нирок, за необхідності коригують дозу залежно від
результатів дослідження кліренсу креатиніну (див. розділ «Спосіб застосування
та дози»).

Переривання застосування.

При лікуванні хворих на
кортикальну міоклонію слід уникати різкого переривання лікування у зв’язку із
загрозою генералізації міоклонії або виникнення судом.

Попередження, пов’язані із вмістом допоміжних речовин.

Препарат містить лактозу. Тому
пацієнтам із рідкісними спадковим формами непереносимості галактози,
недостатністю лактази або синдромом глюкозо-галактозної мальабсорбції не слід
застосовувати даний лікарський засіб.

Застосування у період вагітності або годування груддю.

Не застосовувати препарат у
період вагітності. Пірацетам проникає у грудне молоко, тому при необхідності
застосовування препарату годування груддю слід припинити.

Здатність впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або
іншими механізмами.

Слід з обережністю застосовувати
препарат під час керування транспортними засобами і роботи з іншими
механізмами, зважаючи на можливість виникнення побічних реакцій з боку
центральної нервової системи.

Спосіб застосування та дози.

Застосовують
препарат перорально, запиваючи невеликою кількістю води.

Дорослі.

Лікування станів, що супроводжуються
погіршенням пам’яті, когнітивними розладами.

Початкова добова доза становить 4,8 г протягом першого тижня лікування.
Зазвичай дозу розподіляють на 2 – 3
прийоми. Підтримуюча доза становить 2,4 г на добу за 2 – 3 прийоми. У подальшому можливе поступове зниження дози на
1,2 г на добу.

Лікування кортикальної міоклонії.

Початкова добова доза становить 24 г протягом 3 днів. Якщо за цей час не
досягнуто бажаного терапевтичного ефекту, продовжують застосування препарату у
тому ж дозуванні (24 г/добу) до 7 діб. Якщо на 7-му добу лікування не отримано
бажаного терапевтичного ефекту, лікування припиняють. Якщо терапевтичний ефект
був досягнутий, то з дня досягнення стійкого покращення починають знижувати
дозу препарату на 1,2 г кожні 2 доби доти, доки знову не з’являться прояви
кортикальної міоклонії. Це дасть можливість встановити середню ефективну дозу.

Добову дозу розподіляють на 2 – 3
прийоми. Лікування іншими антиміоклонічними засобами підтримується у попередньо
призначених дозах. Лікування продовжують до зникнення симптомів захворювання.
Для попередження погіршення стану хворих не можна різко припиняти застосування
препарату. Необхідно поступово знижувати дозу на 1,2 г кожні              2 – 3 дні. Необхідно кожні 6 місяців призначати повторні курси
лікування препаратом, коректуючи при цьому дозу залежно від стану пацієнта, до
зникнення або зменшення проявів хвороби.

Застосування пацієнтам літнього віку.

Корекція дози рекомендується пацієнтам літнього віку з діагностованими або
підозрюваними розладами функції нирок (див. розділ «Дозування хворим з
порушенням функції нирок»). При довготривалому лікуванні у разі необхідності
таким пацієнтам потрібно контролювати кліренс креатиніну з метою адекватної
корекції дози.

Дозування хворим з порушенням функції нирок.

Оскільки препарат виводиться з організму нирками, слід виявляти обережність
при лікуванні хворих з нирковою недостатністю.

Збільшення періоду напіввиведення
безпосередньо пов’язано з погіршенням функції нирок і кліренсу креатиніну. Це
також стосується пацієнтів літнього віку, у яких виведення
креатиніну залежить від віку. Інтервал між прийомами потрібно скоригувати на
основі функції нирок.

Розрахунок дози проводять на основі оцінки кліренсу
креатиніну у пацієнта за формулою:

Лікування таким хворим призначають залежно від ступеня тяжкості ниркової
недостатності, дотримуючись таких рекомендацій:

Ступінь ниркової недостатності

Кліренс креатиніну (мл/хв)

Дозування

Нормальна функція нирок

> 80

Звичайна доза, розділена на 2 або 4 прийоми

Легкий

50 – 79

2/3 звичайної дози за 2 – 3
прийоми

Помірний

30 – 49

1/3 звичайної дози за 2 прийоми

Тяжкий

< 30

1/6 звичайної дози одноразово

Термінальна стадія

–

Протипоказано

Дозування хворим з порушенням функції печінки

Коригування дози не потрібне тільки у разі порушень функції печінки. У разі
діагностованих або підозрюваних розладів і функції печінки, і нирок корекцію
дози проводять так, як вказано у розділі «Дозування хворим з порушенням функції
нирок».

Діти.

Не
застосовувати.

Передозування.

Симптоми: посилення проявів побічної дії
препарату. Симптоми передозування спостерігалися при пероральному
застосуванні препарату у дозі 75 г.

Лікування
симптоматичне: промити шлунок, викликати блювання. Специфічного антидоту немає,
можна застосовувати гемодіаліз (виведення 50 – 60 % пірацетаму).

Побічні реакції.

Частота визначається таким чином: дуже часто
(≥ 1/10), часто (≥ 1/100 <1/10), нечасто          (≥ 1/1000 <1/100), рідко
(≥ 1/10000 <1/1000), дуже рідко (<1/10000), поодинокі випадки (неможливо
оцінити частоту на основі доступних даних).

З боку крові та лімфи.

Поодинокі
випадки: геморагічні розлади.

З боку імунної
системи.

Поодинокі випадки: гіперчутливість, анафілактоїдні
реакції.

Психічні
розлади.

Часто: знервованість.

Нечасто: депресія.

Поодинокі випадки:  підвищена збуджуваність, тривожність,
збентеження, галюцинації.

З боку нервової
системи.

Часто: гіперкінезія.

Нечасто: сонливість.

Поодинокі випадки: атаксія, порушення рівноваги, підвищення частоти
нападів епілепсії, головний біль, безсоння, тремтіння.

З боку органів
слуху.

Поодинокі випадки: запаморочення.

З боку травної
системи.

Поодинокі випадки: абдомінальний біль, біль у верхній
частині живота, діарея, нудота, блювання.

З боку шкіри та
підшкірних тканин.

Поодинокі випадки: ангіоневротичний набряк, дерматити,
висипання, кропив’янка, свербіж.

З боку
репродуктивної системи.

Поодинокі випадки: підвищення сексуальної активності.

Дослідження.

Часто: збільшення маси тіла.

інші.

Нечасті: астенія.

Термін придатності. 2 роки.

Не застосовувати після закінчення терміну придатності,
зазначеного на упаковці.

Умови
зберігання.

Зберігати в оригінальній упаковці
при температурі не вище 25 оС.

Зберігати у недоступному для
дітей місці.

Упаковка.

По 10 таблеток у блістері, по 6 блістерів у пачці з
картону.

Категорія
відпуску.

За рецептом.

Виробник.

ПАТ «Хімфармзавод «Червона зірка».

Місцезнаходження
виробника та його адреса місця провадження діяльності.

61010, Україна, м. Харків, вул. Гордієнківська, 1.

ИНСТРУКЦИЯ

по медицинскому
применению лекарственного средства

ПИРАЦЕТАм

(PIRACETAM)

Состав:

действующее вещество: пирацетам;

1 таблетка
содержит пирацетам 200 мг или 400 мг;

вспомогательные вещества: лактозы моногидрат, целлюлоза микрокристаллическая,
крахмал     прежелатинизированный, магния
стеарат, кремния диоксид коллоидный безводный, тальк.

Лекарственная форма. Таблетки.

Основные физико-химические свойства: таблетки белого
с кремоватым оттенком цвета,
плоскоцилиндрической формы с фаской и риской; на поверхности таблеток
допускается                 мраморность.

Фармакотерапевтическая
группа.
Психостимуляторы и ноотропные средства.

Код АТХ N06B Х03.

Фармакологические свойства.

Фармакодинамика.

Активным компонентом препарата является пирацетам,
циклическое производное гамма-аминомасляной кислоты. Пирацетам является
ноотропным средством, которое действует на мозг, улучшая когнитивные функции,
такие как способность к учебе, память, внимание, а также умственную
работоспособность. Механизмов влияния препарата на центральную нервную систему, вероятно, несколько: изменение скорости
распространения возбуждения в головном мозге; усиление метаболических процессов
в нервных клетках; улучшение микроциркуляции путем влияния на реологические
характеристики крови, при этом сосудорасширяющее действие отсутствует. Улучшает
связи между полушариями головного мозга и синаптическую проводимость в
неокортикальных структурах. Пирацетам подавляет агрегацию тромбоцитов и
восстанавливает эластичность мембраны эритроцитов, уменьшает адгезию
эритроцитов. В дозе 9,6 г снижает уровень фибриногена и факторов Виллибрандта
на 30 – 40 % и продлевает время кровотечения. Пирацетам оказывает
протекторное и восстанавливающее действия при нарушении функции головного мозга вследствие
гипоксии и интоксикации, электроконвульсивной терапии. Пирацетам снижает
выраженность и длительность вестибулярного нистагма, в качестве монотерапии
эффективен при лечении кортикальной миоклонии.

Фармакокинетика.

Быстро всасывается из
пищеварительного тракта и через 30 – 40 минут
достигает максималь-ной концентрации в крови. Хорошо проникает через
гематоэнцефалический и плацентарный барьеры. В мозговой ткани накапливается
через 1 – 4 часа.
Период полувыведения составляет приблизительно 4 часа. Из спинномозговой
жидкости выводится значительно медленнее, что свидетельствует о высоком
тропизме к мозговой ткани. Практически не метаболизируется. 90 % выводится
почками в неизмененном виде.

Клинические
характеристики.

Показания.

Взрослые.

– Симптоматическое лечение патологических состояний,
сопровождающихся ухудшением памяти, когнитивными расстройствами, за исключением
диагностированной деменции (слабоумия).

– Лечение кортикальной миоклонии, в качестве
монопрепарата или в составе комплексной терапии.

Противопоказания.

– индивидуальная непереносимость пирацетама или производных
пирролидона, а также других компонентов препарата.

– терминальная стадия почечной недостаточности (при клиренсе
креатинина менее 20 мл/мин).

– острое нарушение мозгового кровообращения (геморрагический
инсульт).

– хорея хантингтона.

Взаимодействие с другими лекарственными средствами и другие
виды взаимодействий.

Тиреоидные гормоны.

При совместном применении с
тиреоидными гормонами (Т3+Т4) возможна повышенная
раздражительность, дезориентация и нарушение сна.

Аценокумарол.

Высокие дозы (9,6 г/сутки)
пирацетама повышали эффективность аценокумарола у больных с венозным тромбозом:
наблюдалось значительное снижение уровня агрегации тромбоцитов, уровня
фибриногена, факторов Виллибрандта, вязкости крови и плазмы.

Фармакокинетические взаимодействия.

Вероятность изменения
фармакодинамики пирацетама под действием других лекарственных средств низкая,
поскольку 90 % препарата выводится в неизмененном виде с мочой.

In vitro пирацетам не подавляет цитохром Р450 изоформы CYP1A2, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1
и 4A9/11 в концентрации 142, 426, 1422 мкг/мл.

При концентрации 1422 мкг/мл отмечено незначительное угнетение
CYP2A6 (21 %) и 3А4/5   (11 %). Однако
показатель Кi этих двух CYP-изомеров достаточен при превышении
уровня    1422 мкг/мл. Поэтому
метаболическое взаимодействие с препаратами, которые подвергаются
биотрансформации этими ферментами, маловероятно.

Противоэпилептические
лекарственные средства.

Применение пирацетама в дозе 20 мг/сутки не изменяло пик и
кривую уровня концентрации противоэпилептических препаратов в сыворотке крови
(карбамазепин, фенитоин, фенобарбитал, вальпроат) у больных эпилепсией.

Алкоголь.

Совместный прием с алкоголем не влиял на уровень концентрации
пирацетама в сыворотке крови, и концентрация алкоголя в сыворотке крови не
изменялась при применении 1,6 г пирацетама.

Особенности применения.

Влияние на агрегацию
тромбоцитов.

В связи с тем, что пирацетам снижает агрегацию тромбоцитов
(см. раздел «Фармакодинамические свойства»), необходимо с осторожностью
назначать препарат больным с нарушением гемостаза, состояниями, которые могут
сопровождаться кровоизлияниями (язва желудочно-кишечного тракта), во время
значительных хирургических операций (включая стоматологические вмешательства),
больным с симптомами тяжелого кровотечения или больным, имеющим в анамнезе
геморрагический инсульт; пациентам, которые применяют антикоагулянты, тромбоцитарные
антиагреганты, включая низкие дозы ацетилсалициловой кислоты. Препарат
выводится почками, поэтому необходимо особое внимание уделять больным с
почечной недостаточностью.

Пациенты пожилого
возраста.

При длительной терапии у больных пожилого возраста
рекомендуется регулярный контроль показателей функции почек, при необходимости
корректируют дозу в зависимости от результатов исследования клиренса креатинина
(см. раздел «Способ применения и дозы»).

Прерывание
применения.

При лечении больных кортикальной миоклонией следует избегать
резкого прерывания лечения в связи с угрозой генерализации миоклонии или
возникновения судорог.

Предупреждения,
связанные с содержанием вспомогательных веществ.

Препарат содержит лактозу.
Поэтому пациентам с редкими наследственными формами                 непереносимости галактозы,
недостаточностью лактазы или синдромом глюкозо-галактозной мальабсорбции не
следует применять данное лекарственное средство.

Применение в период беременности
или кормления грудью.

Не применять препарат в период
беременности. Пирацетам проникает в грудное молоко, поэтому при необходимости
применения препарата кормление грудью следует прекратить.

Способность влиять на скорость
реакции при управлении автотранспортом или другими механизмами.

Следует с осторожностью применять
препарат во время управления транспортными средствами и работы с другими
механизмами, учитывая возможность возникновения побочных реакций со стороны
центральной нервной системы.

Способ применения и дозы.

Применяют препарат перорально, запивая небольшим количеством
воды.

Взрослые.

Лечение состояний, сопровождающихся ухудшением памяти,
когнитивными расстройствами.

Начальная суточная доза составляет 4,8 г в течение первой
недели лечения. Обычно дозу делят на 2 – 3 приема. Поддерживающая доза
составляет 2,4 г в сутки за 2 – 3 приема. В дальнейшем возможно
постепенное снижение дозы на 1,2 г в сутки.

Лечение кортикальной миоклонии.

Начальная суточная доза составляет 24 г в течение 3 дней.
Если за это время не достигнут  желаемый
терапевтический эффект, продолжают применение препарата в той же дозировке     (24 г/сутки) до 7 суток. Если на 7-е сутки
лечения не получен желаемый терапевтический эффект, лечение прекращают. Если
терапевтический эффект был достигнут, то с дня достижения устойчивого улучшения
начинают снижать дозу препарата на 1,2 г каждые 2 суток до тех пор, пока снова
не появятся проявления кортикальной миоклонии. Это даст возможность установить
среднюю эффективную дозу.

Суточную дозу делят на 2 – 3 приема.
Лечение другими антимиоклоническими средствами поддерживается в предварительно
назначенных дозах. Лечение продолжают до исчезновения симптомов заболевания.
Для предупреждения ухудшения состояния больных нельзя резко прекращать
применение препарата. Необходимо постепенно снижать дозу на 1,2 г каждые         2 – 3 дня.
Необходимо каждые 6 месяцев назначать повторные курсы лечения препаратом,
корректируя при этом дозу в зависимости от состояния пациента, до исчезновения
или уменьшения проявлений болезни.

Применение пациентам пожилого возраста.

Коррекция дозы рекомендуется пациентам пожилого возраста с
диагностированными или подозреваемыми нарушениями функции почек (см. раздел
«Дозирование больным с нарушением функции почек»). При длительном лечении в
случае необходимости таким пациентам нужно контролировать клиренс креатинина с
целью адекватной коррекции дозы.

Дозирование больным с нарушением функции почек.

Поскольку препарат выводится из организма почками, следует
проявлять осторожность при лечении больных с почечной недостаточностью.

Увеличение периода полувыведения непосредственно связано с
ухудшением функции почек и клиренса креатинина. Это также касается пациентов
пожилого возраста, у которых выведение креатинина зависит от возраста. Интервал
между приемами нужно скорректировать на основании функции почек.

Расчет дозы проводят на основании оценки клиренса креатинина
у пациента по формуле:

[140-
возраст (в годах)] * масса тела (в кг)

Ккр =
______________________________________
(х 0,85 для женщин)

72 * С креатинина
в плазме (мг/дл)

Лечение таким больным назначают в зависимости от степени
тяжести почечной недостаточности, соблюдая такие рекомендации:

Степень почечной недостаточности

Клиренс креатинина (мл/мин)

Дозирование

Нормальная функция почек

> 80

Обычная доза, разделенная на      2 или 4 приема

Легкая

50 – 79

2/3 обычной дозы за 2 – 3 приема

Умеренная

30 – 49

1/3 обычной дозы за 2 приема

Тяжелая

< 30

1/6 обычной дозы однократно

Терминальная стадия

–

Противопоказано

Дозирование больным с нарушением функции печени

Корректировка дозы не требуется только в случае нарушений
функции печени. В случае диагностированных или подозреваемых нарушениях и
функции печени, и почек коррекцию дозы проводят так, как указано в разделе
«Дозирование больным с нарушением функции почек».

Дети.

Не применять.

Передозировка.

Симптомы: усиление проявлений побочного действия препарата. Симптомы
передозировки наблюдались при пероральном применении препарата в дозе 75 г.

Лечение симптоматическое: промыть желудок, вызвать рвоту. Специфического
антидота нет, можно применять гемодиализ (выведение 50 – 60 %
пирацетама).

Побочные реакции.

Частота определяется следующим
образом: очень часто (≥ 1/10), часто (≥ 1/100 <1/10), нечасто
(≥ 1/1000 <1/100), редко (≥ 1/10000 <1/1000), очень редко
(<1/10000), единичные случаи (невозможно оценить частоту на основе доступных
данных).

Со стороны крови и лимфы.

Единичные случаи: геморрагические
расстройства.

Со стороны иммунной системы.

Единичные случаи: гиперчувствительность,
анафилактоидные реакции.

Психические расстройства.

Часто: нервозность.

Нечасто: депрессия.

Единичные случаи: повышенная
возбудимость, тревожность, беспокойство, галлюцинации.

Со стороны нервной системы.

Часто: гиперкинезия.

Нечасто: сонливость.

Единичные случаи: атаксия,
нарушение равновесия, повышение частоты приступов эпилепсии, головная боль,
бессонница, дрожь.

Со стороны органов слуха.

Единичные случаи: головокружение.

Со стороны пищеварительной системы.

Единичные случаи: абдоминальная
боль, боль в верхней части живота, диарея, тошнота, рвота.

Со стороны кожи и подкожных тканей.

Единичные случаи:
ангионевротический отек, дерматиты, сыпь, крапивница, зуд.

Со стороны репродуктивной системы.

Единичные случаи: повышение сексуальной
активности.

Исследования.

Часто: увеличение массы тела.

Прочие.

Нечасто: астения.

Срок годности. 2 года.

Не применять по истечении срока годности, указанного на
упаковке.

Условия хранения.

Хранить в оригинальной упаковке при температуре не выше 25 оС.

Хранить в недоступном для детей месте.

Упаковка.

По 10 таблеток в блистере, по 6 блистеров в пачке из картона.

Категория отпуска.

По рецепту.

Производитель.

ПАО «Химфармзавод «Красная звезда».

Местонахождение производителя и его адрес места осуществления
деятельности.

61010, Украина, г. Харьков, ул. Гордиенковская, 1.