ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

МайДекла

(MyDekla)

Склад:

діюча
речовина: даклатасвір;

1 таблетка,
вкрита плівковою
оболонкою,
містить
даклатасвіру
дигідрохлориду
66 мг, що
еквівалентно
даклатасвіру
60 мг;

допоміжні
речовини: лактоза
безводна,
целюлоза
мікрокристалічна
силікатизована,
натрію
кроскармелоза,
магнію
стеарат,
кремнію
діоксид
колоїдний
безводний; плівкова
оболонка  Opadry
зелений 03B510052
(гіпромелоза
6 мПас, індигокармін
алюмінієвий
лак (Е 132), титану
діоксид (Е 171),
заліза оксид
жовтий (Е 172),
поліетиленгліколь
MW 400).

Лікарська
форма. Таблетки,
вкриті
плівковою
оболонкою.

Основні
фізико-хімічні
властивості:
двоопуклі зі
скошеними
краями
таблетки капсулоподібної
форми, вкриті
плівковою оболонкою
зеленого
кольору, з
відбитком D
ліворуч і T праворуч
від риски з
одного боку, 6
ліворуч і 0 праворуч
від риски з
іншого боку.

Фармакотерапевтична
група. Противірусні
засоби
прямої дії
для лікування
інфекцій,
спричинених
вірусом
гепатиту С. Код
АТХ J05AP07.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Механізм
дії

Даклатасвір
є
інгібітором
неструктурного
білка 5A (NS5A) —
багатофункціонального
білка, що є
найважливішим
компонентом
комплексу реплікації
вірусів
гепатиту С
(ВГС). Даклатасвір
пригнічує
реплікацію
РНК вірусу і
утворення
віріона.

Противірусна
активність у
культурі
клітин

Даклатасвір
є
інгібітором
реплікації
ВГС
генотипів 1а
та 1b в
аналізах репліконів
у клітинних
культурах зі
значеннями
ефективної
концентрації
(зниження на 50 %,
EC50) залежно
від методу
аналізу у
межах 0,003–0,050 та 0,001–0,009
нмоль
відповідно.
Значення EC50
даклатасвіру
в системі
реплікону
становили
0,003–1,25 нмоль для
генотипів 3а,
4а, 5а та 6а і 0,034–19
нмоль для
генотипу 2а, а
також 0,020 нмоль
для вірусів
генотипу 2а (JFH-1).

Даклатасвір
продемонстрував
додаткову синергічну
взаємодію з
інтерфероном
альфа,
інгібіторами
протеази
неструктурного
білка 3 (NS3) ВГС,
ненуклеозидними
інгібіторами
неструктурного
білка 5В (NS5B) ВГС
та
нуклеозидними
аналогами NS5B ВГС
у
дослідженнях
комбінації з
використанням
клітинної
системи репліконів
ВГС.
Антагонізму
противірусної
активності
не
спостерігалося.

Клінічно
значущої
противірусної
активності
щодо різних
РНК- і
ДНК-вірусів,
включаючи
ВІЛ, не
спостерігалося,
і це підтверджує
той факт, що
даклатасвір,
що є специфічним
для ВГС
інгібітором,
має високу селективність
щодо ВГС.

Резистентність
у культурі
клітин

Заміни, що
призводять
до резистентності
до
даклатасвіру
у генотипів
1–4,
спостерігалися
у
N-кінцевій 100-амінокислотній
ділянці NS5A в
клітинній
системі
репліконів.
Для генотипу
1b часто
спостерігалися
заміни L31V і Y93H, що
призводили
до резистентності,
тоді як для
генотипу 1а часто
спостерігалися
резистентні
заміни M28T, L31V/M, Q30E/H/R
та Y93C/H/N. Ці
заміни
призводили
до низького
рівня
резистентності
(EC50 <1 нмоль) у
генотипу 1b та
вищих рівнів
резистентності
у генотипу 1а (EC50
до 350 нмоль).
Найбільш
резистентними
варіантами
із заміною
однієї
амінокислоти
в генотипі 2а
та генотипі
3а були F28S
(EC50 >300 нмоль) і
Y93H (EC50 >1000 нмоль)
відповідно. У
генотипі 4
були частими
заміни
амінокислоти
в позиціях 30
та 93 (EC50 <16 нмоль).

Перехресна
резистентність.
Реплікони
ВГС з
експресією
резистентних
замін,
асоційованих
із
даклатасвіром,
залишалися
повністю
чутливими до
інтерферону
альфа та
інших
препаратів
проти ВГС з
різними
механізмами
дії, таких як
інгібітори
NS3-протеази та
NS5B-полімерази
(нуклеозидні
та
ненуклеозидні).

Клінічна
ефективність
і безпека

У клінічних
дослідженнях
даклатасвіру
у комбінації
зі
софосбувіром
або з пегінтерфероном
альфа та
рибавірином
рівні РНК ВГС
у плазмі
крові
вимірювали
за допомогою тесту
COBAS TaqMan HCV (версія 2.0),
для
використання
в системі «High Pure
System», з нижчою
межею
кількісного
визначення (LLOQ)
25 МО/мл. Стійка
вірусологічна
відповідь
(СВВ) була
головним
кінцевим
критерієм
для встановлення
показника
ефективності
лікування
ВГС, що
визначалося
як РНК ВГС менше
LLOQ через 12
тижнів після
закінчення
лікування
(СВВ12), а також
як
відсутність
виявлення
РНК ВГС через
24 тижні після
закінчення лікування
(СВВ24).

Фармакокінетика.

Фармакокінетичні
властивості
даклатасвіру
оцінювали у
дорослих
здорових
добровольців
і пацієнтів
із хронічною
інфекцією
ВГС. Після
багаторазового
перорального
прийому
даклатасвіру
в дозі 60 мг 1 раз
на добу у комбінації
з
пегінтерфероном
альфа та
рибавірином
у пацієнтів
із хронічним
ВГС генотипу
1, які раніше
не
отримували
лікування, середнє
геометричне
(CV%) Cmax
даклатасвіру
становило 1534 (58)
нг/мл, AUC0–24год —
14 122 (70) нг·год/мл,
Cmin — 232 (83) нг/мл.

Абсорбція

При
застосуванні
у вигляді
таблеток
даклатасвір
швидко
абсорбується
після багаторазового
перорального
прийому, максимальна
концентрація
у плазмі
крові (Cmax)
досягається
через 1−2
години.

Cmax, AUC та Cmin
даклатасвіру
збільшуються
майже пропорційно
дозі.
Рівноважний
стан
досягався через
4 дні прийому 1
раз на добу.
При дозі 60 мг AUC
даклатасвіру
була
подібною у
здорових
добровольців
і пацієнтів
із ВГС.

Дослідження
in vitro та in vivo
продемонстрували,
що
даклатасвір
є субстратом
P-глікопротеїну
(P-gp). Абсолютна
біодоступність
при
застосуванні
таблеток
становить 67 %.

Вплив
їжі на
абсорбцію при
пероральному
застосуванні.
У
дослідженнях
за участю
здорових
добровольців
застосування
даклатасвіру
60 мг після
вживання їжі
з високим
вмістом
жирів призводило
до зниження Cmax
та AUC
даклатасвіру
на 28 % і 23 %
відповідно
порівняно із
застосуванням
натщесерце.
Застосування
даклатасвіру
60 мг після
вживання
легкої їжі не
знижувало AUC
даклатасвіру.

Розподіл

У
рівноважному
стані
зв’язування
даклатасвіру
з білками у
ВГС-інфікованих
пацієнтів
становило
приблизно 99 % і
не залежало
від
досліджуваної
дози (в діапазоні
від 1 до 100 мг). У
пацієнтів,
які отримували
даклатасвір
60 мг
перорально у
формі таблеток
з наступним
внутрішньовенним
введенням 100
мкг [13C,15N]-даклатасвіру,
оцінений
об’єм
розподілу в рівноважному
стані
становив 47 л. Дослідження
іn vitro свідчать,
що
даклатасвір
активно і
пасивно проникає
в гепатоцити.
Активний
транспорт
опосередкований
транспортерами
органічних
катіонів
(ОСТ1) та
іншими
неідентифікованими
транспортерами
захоплення,
але не
транспортером
органічних
аніонів (ОАТ) 2, натрію-таурохолат-котранспортер-поліпептидом
(NTCP) або транспортними
поліпептидами
органічних
аніонів (OATPs).

Даклатасвір
є
інгібітором
P-gp, OATP 1B1 та білка
резистентності
раку
молочної
залози (BCRP). In vitro
даклатасвір
є
інгібітором
ниркових
транспортерів
захоплення,
транспортерів
органічних
аніонів (OAT1 і 3), а
також
транспортерів
органічних катіонів
(OCT2), але
клінічний
вплив на
фармакокінетику
субстратів
цих
транспортерів
не
очікується.

Біотрансформація

Дослідження
in vitro та in vivo
демонструють,
що
даклатасвір
є субстратом
CYP3A, при цьому CYP3A4 є
основною
ізоформою CYP,
відповідальною
за метаболізм.
Жодні
метаболіти
не
циркулювали
на рівні вище
5 % від
концентрації
вихідної речовини.
Даклатасвір in vitro не
інгібував (IC50
> 40 мкмоль)
ферменти CYP 1A2, 2B6, 2C8,
2C9, 2C19 або 2D6.

Виведення

Після
перорального
прийому
здоровими добровольцями
разової дози 14С-даклатасвіру
88 % загального
радіоактивно
міченого
препарату
виводилося з
калом (53 % у незміненому
вигляді), 6,6 %
виводилося
із сечею (переважно
у
незміненому
вигляді). Ці
дані свідчать,
що печінка є
основним
органом для
кліренсу
даклатасвіру
у людини.  Дослідження
іn vitro свідчать,
що
даклатасвір
активно і
пасивно
проникає в
гепатоцити.
Активний
транспорт
опосередкований
ОСТ1 та
іншими неідентифікованими
транспортерами
захоплення.
Після
багаторазового
застосування
даклатасвіру
ВГС-інфікованими
пацієнтами
кінцевий
період
напіввиведення
даклатасвіру
коливався
від 12 до 15 годин.
У пацієнтів,
які приймали
даклатасвір
перорально у
вигляді
таблеток 60 мг
з подальшим
внутрішньовенним
введенням
100 мкг [13С, 15N]-даклатасвіру,
загальний
кліренс
становив 4,24
л/год.

Окремі
групи
пацієнтів

Порушення
функції
нирок. Фармакокінетика
даклатасвіру
після одноразового
прийому 60 мг
перорально
вивчалась у
пацієнтів із
порушеннями
функції
нирок, не інфікованих
ВГС. Оцінена AUC
незв’язаного
даклатасвіру  була
на 18 %, 39 % і 51 % вище у
пацієнтів із
кліренсом
креатиніну 60, 30
і 15 мл/хв
відповідно
порівняно з
показниками у
людей з
нормальною
функцією
нирок. У пацієнтів
з
термінальною
стадією
захворювання
нирок, які
потребували
гемодіалізу,
спостерігалося
збільшення AUC
даклатасвіру
на 27 % і
збільшення AUC
незв’язаного
даклатасвіру
на 20 %
порівняно з
показниками
у людей з
нормальною
функцією
нирок (див.
розділ
«Спосіб
застосування
та дози»).

Порушення
функції
печінки. Фармакокінетика
даклатасвіру
після одноразового
прийому 30 мг
перорально
вивчалась у
пацієнтів, не
інфікованих
ВГС, із порушеннями
функції
печінки
легкого (клас
А за Чайлдом
— П’ю),
помірного (клас
В за Чайлдом
— П’ю) та
тяжкого (клас
С за Чайлдом
— П’ю)
ступеня
порівняно з
пацієнтами з
нормальною
функцією
печінки.
Показники Cmax
та AUC
загального
даклатасвіру
(вільний і зв’язаний
з білками
препарат)
були нижчими
у пацієнтів
із
порушеннями
функції
печінки,
однак
порушення
функції
печінки не
мали
клінічно
значущого
впливу на
концентрацію
вільного
даклатасвіру
(див. розділ
«Спосіб
застосування
та дози»).

Пацієнти
літнього
віку. Популяційний
фармакокінетичний
аналіз даних
клінічних
досліджень
показав, що
вік не має
видимого
впливу на
фармакокінетику
даклатасвіру.

Діти.
Фармакокінетика
даклатасвіру
у дітей не оцінювалася.

Стать.
Популяційний
фармакокінетичний
аналіз показав,
що стать є
статистично
значущою коваріатою
для видимого
кліренсу (CL/F)
перорального
даклатасвіру,
при цьому у
жінок CL/F дещо
нижчий, але
вплив на
експозицію
даклатасвіру
не є клінічно
значущим.

Раса.
Популяційний
фармакокінетичний
аналіз даних
клінічних
досліджень
показав, що
раса
(категорії
«інші»
[суб’єкти,
які не належать
до європеоїдної,
негроїдної
або
монголоїдної
раси] та
«негроїди») є
статистично
значущою
коваріатою
для видимого
кліренсу при пероральному
застосуванні
(CL/F) та видимого об’єму
розподілу (Vc/F)
даклатасвіру,
обумовлюючи
дещо вищу
експозицію
порівняно з
пацієнтами
європеоїдної
раси, але
вплив на експозицію
даклатасвіру
не є клінічно
значущим.

Клінічні
характеристики.

Показання.

МайДекла у
комбінації з
іншими
лікарськими
засобами
застосовують
для
лікування хронічного
гепатиту С у
дорослих
пацієнтів.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до діючої або
до будь-якої
допоміжної
речовини лікарського
засобу.

Одночасне
застосування
з препаратами,
що є
потужними
індукторами
цитохрому Р450 3A4
(CYP3A4) та
транспортеру
Р-глікопротеїну
(P-gp) і, таким
чином, можуть
призвести до
зниження
експозиції
та втрати
ефективності
лікарського
засобу
МайДекла. Серед
таких препаратів:
фенітоїн,
карбамазепін,
окскарбазепін,
фенобарбітал,
рифампіцин,
рифабутин,
рифапентин,
дексаметазон
системної
дії та рослинний
препарат
звіробою (Hypericum perforatum).

Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Протипоказання
щодо
одночасного
застосування
(див. розділ
«Протипоказання»)

МайДекла
протипоказаний
у комбінації
з іншими
препаратами,
що є
потужними
індукторами
CYP3А4 і P-gp
(наприклад,
фенітоїн,
карбамазепін,
окскарбазепін,
фенобарбітал,
рифампіцин,
рифабутин,
рифапентин,
дексаметазон
системної дії
та рослинний
препарат
звіробою [Hypericum perforatum]),
оскільки це
може
призвести до зниження
експозиції
та втрати
ефективності
лікарського
засобу
МайДекла.

Потенційні
взаємодії з
іншими
лікарськими
засобами

Даклатасвір
є субстратом
CYP3А4, P-gp і
транспортера
органічних
катіонів (ОСТ1).
Потужні та
помірні
індуктори CYP3А4
і P-gp
можуть
знижувати
рівень
даклатасвіру
в плазмі
крові та його
терапевтичний
ефект.
Одночасне застосування
з потужними
індукторами
CYP3A4 і P-gp
протипоказане,
рекомендується
корекція дози
лікарського
засобу МайДекла
при
одночасному
застосуванні
помірних
індукторів CYP3A4
і P-gp
(див. таблицю 1).
Потужні інгібітори
CYP3A4 можуть
збільшити
рівень
даклатасвіру
в плазмі
крові.
Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
рекомендується
при
одночасному
застосуванні
з потужними
інгібіторами
CYP3A4 (див.
таблицю 1).
Ймовірно при
одночасному
застосуванні
препаратів,
що інгібують P-gp або ОСТ1,
буде
спостерігатися
обмежений вплив
на
експозицію
даклатасвіру.

Даклатасвір
є
інгібітором P-gp,
транспортного
поліпептиду органічних
аніонів (OATP) 1B1,
ОСТ1 і білка
резистентності
раку
молочної
залози (BCRP).
Застосування
лікарського
засобу МайДекла
може
підвищувати
системну
експозицію
препаратів,
які є
субстратами P-gp, OATP 1B1, OCT1 або BCRP,
що може
посилювати
або
подовжувати
їх
терапевтичний
ефект і
побічні
реакції. Слід
дотримуватись
обережності,
якщо лікарський
засіб має вузький
терапевтичний
діапазон
(див. таблицю 1).

Даклатасвір
є дуже
слабким
індуктором CYP3A4
і призводить
до зниження
експозиції
мідазоламу
на 13 %. Однак,
оскільки цей
ефект обмежений,
немає
необхідності
у корекції
дози субстратів
CYP3A4, що
застосовують
одночасно.

Слід
ознайомитися
з
інструкціями
для застосування
інших
препаратів,
що входять до
схеми
лікування,
щодо
взаємодії.

Пацієнти,
які
отримують
лікування
антагоністами
вітаміну K

Оскільки
функція
печінки може
змінюватися
під час
лікування
препаратом
МайДекла,
рекомендовано
ретельно
контролювати
показники
міжнародного
нормалізованого
відношення
(МНВ).

Резюме
взаємодій

У
таблиці 1
наведена
інформація,
отримана під
час
досліджень
взаємодій
даклатасвіру,
включаючи
клінічні
рекомендації
щодо встановлених
або
потенційно
значущих
взаємодій з
іншими
препаратами.
Клінічно
значуще
підвищення
концентрації
позначене як
«↑», клінічно
значуще
зниження як
«↓»,
відсутність
клінічно
значущих
змін як «↔».
За наявності
вказані
коефіцієнти
середніх
геометричних
значень з 90 %
довірчим
інтервалом
(ДІ) у дужках.
Дослідження,
представлені
в таблиці 1,
проводилися
за участю
здорових
дорослих,
якщо не вказано
інше. Таблиця
включає не
всі дані.

Таблиця
1

Взаємодії
і
рекомендації
щодо
дозування при
застосуванні
з іншими лікарськими
засобами

Препарати
та їх

терапевтична
дія

Взаємодія

Рекомендації
щодо
одночасного
застосування

ПРОТИВІРУСНІ
ПРЕПАРАТИ,
проти ВГС

Нуклеотидний
аналог
інгібітора
полімерази

Софосбувір,
400 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

Дослідження
проводилося
у пацієнтів
із хронічною
інфекцією
ВГС

↔
Даклатасвір*

AUC: 0,95 (0,82; 1,10)

Cmax: 0,88 (0,78; 0,99)

Cmin: 0,91 (0,71; 1,16)

↔ GS-331007**

AUC: 1,0 (0,95; 1,08)

Cmax: 0,8 (0,77; 0,90)

Cmin: 1,4 (1,35; 1,53)

*Порівняння
для
даклатасвіру
було з
історичними
даними (дані 3
досліджень
застосування
даклатасвіру
60 мг 1 раз на
добу з
пегінтерфероном
альфа і
рибавірином).

**GS-331007 є
основним
циркулюючим
метаболітом
пропрепарату
софосбувіру.

Немає
необхідності
в корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
або
софосбувіру.

Інгібітори
протеази (ІП)

Боцепревір

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 боцепревіром:

↑
Даклатасвір

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
зменшити до 30 мг
1 раз на добу
при
одночасному
застосуванні
з
боцепревіром
або іншими
потужними
інгібіторами
CYP3A4.

Симепревір
150 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↑
Даклатасвір

AUC: 1,96 (1,84; 2,10)

Cmax: 1,50 (1,39; 1,62)

Cmin: 2,68 (2,42; 2,98)

↑
Симепревір

AUC: 1,44 (1,32; 1,56)

Cmax: 1,39 (1,27; 1,52)

Cmin: 1,49 (1,33; 1,67)

Немає
необхідності
в корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
або
симепревіру.

Телапревір
500 мг кожні 12
годин

(даклатасвір
20 мг 1 раз на
добу)

Телапревір
750 мг кожні 8
годин

(даклатасвір
20 мг 1 раз на
добу)

↑
Даклатасвір

AUC: 2,32 (2,06; 2,62)

Cmax: 1,46 (1,28; 1,66)

↔
Телапревір

AUC: 0,94 (0,84; 1,04)

Cmax: 1,01 (0,89; 1,14)

↑
Даклатасвір

AUC: 2,15 (1,87; 2,48)

Cmax: 1,22 (1,04; 1,44)

↔
Телапревір

AUC: 0,99 (0,95; 1,03)

Cmax: 1,02 (0,95; 1,09)

Інгібування
CYP3A4
телапревіром

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
зменшити до 30 мг
1 раз на добу
при
одночасному
застосуванні
з
телапревіром
або іншими
потужними
інгібіторами
CYP3A4.

Інші
противірусні
препарати
проти ВГС

Пегінтерферон
альфа 180 мкг 1
раз на
тиждень та
рибавірин 1000
мг або 1200 мг на
добу у двох
окремих
дозах

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

Дослідження
проводилося
за участю
пацієнтів
із
хронічною
інфекцією
ВГС

↔
Даклатасвір

AUC: ↔*

Cmax: ↔*

Cmin: ↔*

↔ Пегінтерферон
альфа Cmin: ↔*

↔
Рибавірин

AUC: 0,94 (0,80; 1,11)

Cmax: 0,94 (0,79; 1,11)

Cmin: 0,98 (0,82; 1,17)

* Фармакокінетичні
(ФК)
показники
даклатасвіру
при
застосуванні
з
пегінтерфероном
альфа та
рибавірином
у цьому
дослідженні
були
подібні
показникам,
що
спостерігались
у
дослідженні
за участю пацієнтів
із ВГС, які
отримували
монотерапію
даклатасвіром
протягом 14
днів.
Мінімальні
ФК рівні
пегінтерферону
альфа у
пацієнтів,
які
отримували
пегінтерферон
альфа, рибавірин
та
даклатасвір,
були
подібними до
таких у
пацієнтів,
які
отримували
пегінтерферон
альфа,
рибавірин
та плацебо.

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла,
пегінтерферону
альфа або
рибавірину
не потрібна.

ПРОТИВІРУСНІ
ПРЕПАРАТИ,
проти
вірусів імунодефіциту
людини (ВІЛ)
або вірусів
гепатиту В
(ВГВ)

Інгібітори
протеази (ІП)

Атазанавір

300 мг / ритонавір
100 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
20 мг 1 раз на
добу)

↑
Даклатасвір

AUC*: 2,10 (1,95; 2,26)

Cmax*: 1,35 (1,24; 1,47)

Cmin*: 3,65 (3,25; 4,11)

Інгібування
CYP3A4
ритонавіром

* Результати
нормалізовані
до дози 60 мг.

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
зменшити до 30 мг
1 раз на добу
при
одночасному
застосуванні
з
атазанавіром/ритонавіром,
атазанавіром/кобіцистатом
або іншими
потужними
інгібіторами
CYP3A4.

Атазанавір/кобіцистат

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 атазанавіром/кобіцистатом:

↑
Даклатасвір

Дарунавір

800 мг / ритонавір
100 мг      1
раз на добу

(даклатасвір
30 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 1,41 (1,32; 1,50)

Cmax: 0,77 (0,70; 0,85)

↔ Дарунавір

AUC: 0,90 (0,73; 1,11)

Cmax: 0,97 (0,80; 1,17)

Cmin: 0,98 (0,67; 1,44)

Немає
необхідності
у корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
60 мг 1 раз на
добу,
дарунавіру/ритонавіру
(800/1000 мг 1 раз на
добу або 600/100 мг 2
рази на добу)
або дарунавіру/кобіцистату.

Дарунавір/кобіцистат

Взаємодія
не
вивчалася.

Передбачається:

↔
Даклатасвір

Лопінавір

400 мг / ритонавір
100 мг      2
рази на добу

(даклатасвір
30 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 1,15 (1,07; 1,24)

Cmax: 0,67 (0,61; 0,74)

↔ Лопінавір*

AUC: 1,15 (0,77; 1,72)

Cmax: 1,22 (1,06; 1,41)

Cmin: 1,54 (0,46; 5,07)

* Вплив 60
мг
даклатасвіру
на
лопінавір
може бути
більш
вираженим.

Немає
необхідності
в корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
60 мг 1 раз на
добу або
лопанавіру/ритонавіру.

Нуклеозидні/нуклеотидні
інгібітори
зворотної
транскриптази
(НІЗТ)

Тенофовіру
дизопроксилу
фумарат 300 мг 1
раз на добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 1,10 (1,01; 1,21)

Cmax: 1,06 (0,98; 1,15)

Cmin: 1,15 (1,02; 1,30)

↔
Тенофовір

AUC: 1,10 (1,05; 1,15)

Cmax: 0,95 (0,89; 1,02)

Cmin: 1,17 (1,10; 1,24)

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
тенофовіру
не потрібна.

Ламівудин

Зидовудин

Емтрицитабін

Абакавір

Диданозин

Ставудин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔ НІЗТ

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або НІЗТ не
потрібна.

Ненуклеозидні
інгібітори
зворотної
транскриптази
(ННІЗТ)

Ефавіренц
600 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу / 120 мг 1 раз
на добу)

↓
Даклатасвір

AUC*: 0,68 (0,60; 0,78)

Cmax*: 0,83 (0,76; 0,92)

Cmin*: 0,41 (0,34; 0,50)

Індукція
CYP3A4
ефавіренцом

* Результати
нормалізовані
до дози 60 мг.

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
збільшити
до 90 мг 1 раз на
добу при
одночасному
застосуванні
з
ефавіренцом.

Етравірин

Невірапін

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
індукцію CYP3A4
етравірином
або
невірапіном:

↓
Даклатасвір

Через
відсутність
даних
одночасне
застосування
лікарського
засобу МайДекла
та
етравірину
або
невірапіну
не рекомендується.

Рилпівірин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Рилпівірин

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
рилпівірину
не потрібна.

Інгібітори
інтегрази

Долутегравір
50 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 0,98 (0,83; 1,15)

Cmax: 1,03 (0,84; 1,25)

Cmin: 1,06 (0,88; 1,29)

↑
Долутегравір

AUC: 1,33 (1,11; 1,59)

Cmax: 1,29 (1,07; 1,57)

Cmin: 1,45 (1,25; 1,68)

Інгібування
P-gp і BCRP
даклатасвіром

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
долутегравіру
не потрібна.

Ралтегравір

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Ралтегравір

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
ралтегравіру
не потрібна.

Елвітегравір,
кобіцистат,
емтрицитабін,
тенофовіру
дизопроксилу
фумарат

Взаємодія
не
вивчалася для
таблеток із
комбінацією
фіксованих
доз.

Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 кобіцистатом:

↑
Даклатасвір

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
знизити до 30
мг 1 раз на
добу при
одночасному
застосуванні
з
кобіцистатом
або іншими
потужними
інгібіторами
CYP3A4.

Інгібітор
злиття

Енфувіртид

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Енфувіртид

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
енфувіртиду
не потрібна.

Антагоніст
рецептора CCR5

Маравірок

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Маравірок

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
маравіроку
не потрібна.

КИСЛОТОЗНИЖУВАЛЬНІ
ЗАСОБИ

Антагоністи
Н2-рецепторів

Фамотидин
40 мг
одноразово

(даклатасвір
60 мг
одноразово)

↔
Даклатасвір

AUC: 0,82 (0,70; 0,96)

Cmax: 0,56 (0,46; 0,67)

Cmin: 0,89 (0,75; 1,06)

Збільшення
рН шлунка

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
не потрібна.

Інгібітори
протонної
помпи (ІПП)

Омепразол
40 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг
одноразово)

↔
Даклатасвір

AUC: 0,84 (0,73; 0,96)

Cmax: 0,64 (0,54; 0,77)

Cmin: 0,92 (0,80; 1,05)

Збільшення
рН шлунка

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
не потрібна.

АНТИБАКТЕРІАЛЬНІ
ПРЕПАРАТИ

Кларитроміцин
Телітроміцин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 антибактеріальним
препаратом:

↑
Даклатасвір

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
зменшити до 30 мг
1 раз на добу
при
одночасному
застосуванні
з
кларитроміцином,
телітроміцином
або іншими
потужними
інгібіторами
CYP3A4.

Еритроміцин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4
антибактеріальним
препаратом:

↑
Даклатасвір

Застосування
лікарського
засобу МайДекла
з
еритроміцином
може
призвести до
зростання
концентрації
даклатасвіру.
Рекомендується
дотримуватись
обережності.

Азитроміцин
Ципрофлоксацин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Азитроміцин
або
ципрофлоксацин

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
азитроміцину
чи
ципрофлоксацину
не потрібна.

АНТИКОАГУЛЯНТИ

Дабігатрану
етексилат

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
P-gp даклатасвіром:

↑
Дабігатрану
етексилат

Рекомендується
проводити
моніторинг
з безпеки на
початку
лікування
препаратом
МайДекла
пацієнтів,
які
отримують
дабігатрану
етексилат
або інші
кишкові
субстрати P-gp, що
мають
вузький
терапевтичний
діапазон.

Варфарин
або інші
антагоністи
вітаміну K

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Варфарин

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
варфарину
не потрібна.
При застосуванні
антагоністів
вітаміну K
рекомендовано
ретельно
контролювати
показники
МНВ,
оскільки функція
печінки
може
змінюватися
під час лікування
препаратом
МайДекла.

ПРОТИСУДОМНІ
ПРЕПАРАТИ

Карбамазепін

Окскарбазепін

Фенобарбітал

Фенітоїн

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
індукцію CYP3A4  протисудомним
препаратом:

↓
Даклатасвір

Одночасне
застосування
лікарського
засобу МайДекла
з
карбамазепіном,
окскарбазепіном,
фенобарбіталом,
фенітоїном
або іншими
потужними
індукторами
CYP3A4
протипоказане
(див. розділ
«Протипоказання»)

АНТИДЕПРЕСАНТИ

Селективні
інгібітори
зворотного
захоплення
серотоніну
(СІЗЗС)

Есциталопрам
10 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 1,12 (1,01; 1,26)

Cmax: 1,14 (0,98; 1,32)

Cmin: 1,23 (1,09; 1,38)

↔Есциталопрам

AUC: 1,05 (1,02; 1,08)

Cmax: 1,00 (0,92; 1,08)

Cmin: 1,10 (1,04; 1,16)

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
есциталопраму
не потрібна.

ПРОТИГРИБКОВІ
ПРЕПАРАТИ

Кетоконазол
400 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
10 мг
одноразово)

↑
Даклатасвір

AUC: 3,00 (2,62; 3,44)

Cmax: 1,57 (1,31; 1,88)

Інгібування
CYP3A4
кетоконазолом

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
зменшити до 30 мг
1 раз на добу
при
одночасному
застосуванні
з
кетоконазолом
або іншими
потужними інгібіторами
CYP3A4.

Ітраконазол

Позаконазол

Вориконазол

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 протигрибковим
препаратом:

↑
Даклатасвір

Флуконазол

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 протигрибковим
препаратом:

↑
Даклатасвір

↔
Флуконазол

Передбачається
помірне підвищення
концентрації
даклатасвіру,
але
корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
флуконазолу
не потрібна.

АНТИМІКОБАКТЕРІАЛЬНІ
ПРЕПАРАТИ

Рифампіцин
600 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг
одноразово)

↓
Даклатасвір

AUC: 0,21 (0,19; 0,23)

Cmax: 0,44 (0,40; 0,48)

Індукція
CYP3A4
рифампіцином

Одночасне
застосування
лікарського
засобу МайДекла
з
рифампіцином,
рифабутином,
рифапентином
або іншими
потужними
індукторами
CYP3A4
протипоказане
(див. розділ
«Протипоказання»).

Рифабутин

Рифапентин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
індукцію CYP3A4
антимікобактеріальним
препаратом:

↓
Даклатасвір

СЕРЦЕВО-СУДИННІ
ЗАСОБИ

Антиаритмічні
препарати

Дигоксин
0,125 мг 1 раз на
добу

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↑
Дигоксин

AUC: 1,27 (1,20; 1,34)

Cmax: 1,65 (1,52; 1,80)

Cmin: 1,18 (1,09; 1,28)

Інгібування
P-gp
даклатасвіром.

Дигоксин
слід з
обережністю
застосовувати
одночасно з лікарським
засобом МайДекла.
Спочатку
призначають
найменшу дозу
дигоксину.
Слід
контролювати
концентрацію
дигоксину в
сироватці
крові і
використовувати
ці показники
для
титрування
дози
дигоксину,
щоб отримати
бажаний
клінічний
ефект.

Аміодарон

Взаємодія
не
вивчалася.

Застосовують
при
відсутності
альтернативи.
Рекомендується
ретельний
моніторинг,
якщо аміодарон
застосовують
із лікарським
засобом МайДекла
у
комбінації
з
софосбувіром
(див. розділи
«Особливості
застосування»
та «Побічні
реакції»).

Блокатори
кальцієвих
каналів

Дилтіазем

Ніфедипін

Амлодипін

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 блокатором
кальцієвих
каналів:

↑
Даклатасвір

Застосування
лікарського
засобу МайДекла
з будь-яким
із цих
блокаторів
кальцієвих
каналів
може
призвести
до збільшення
концентрації
даклатасвіру.
Рекомендується
дотримуватись
обережності.

Верапаміл

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
CYP3A4 та
P-gp
верапамілом:

↑
Даклатасвір

Застосування
лікарського
засобу МайДекла
з
верапамілом
може
призвести
до збільшення
концентрації
даклатасвіру.
Рекомендується
дотримуватись
обережності.

КОРТИКОСТЕРОЇДИ

Дексаметазон
системної
дії

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
індукцію CYP3A4
дексаметазоном:

↓
Даклатасвір

Одночасне
застосування
лікарського
засобу МайДекла
з
дексаметазоном
системної
дії або іншими
потужними
індукторами
CYP3A4 протипоказане
(див. розділ
«Протипоказання»).

РОСЛИННІ
ПРЕПАРАТИ

Звіробій
(Hypericum perforatum)

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
індукцію CYP3A4
звіробоєм:

↓
Даклатасвір

Одночасне
застосування
лікарського
засобу МайДекла
зі
звіробоєм
або іншими
потужними
індукторами
CYP3A4
протипоказане
(див. розділ
«Протипоказання»).

ГОРМОНАЛЬНІ
КОНТРАЦЕПТИВИ

Етинілестрадіол
35 мкг
1 раз на добу
протягом   21 дня +
норгестимат
0,180/0,215/0,250 мг 1 раз на
добу протягом
7/7/7 днів

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Етинілестрадіол

AUC: 1,01 (0,95;1,07)

Cmax: 1,11 (1,02; 1,20)

↔
Норелгестромін

AUC: 1,12 (1,06; 1,17)

Cmax: 1,06 (0,99; 1,14)

↔
Норгестрел

AUC: 1,12 (1,02; 1,23)

Cmax: 1,07 (0,99; 1,16)

Пероральний
контрацептив,
що містить
етинілестрадіол
35 мкг та
норгестимат
0,180/0,215/0,250 мг,
рекомендується
при
застосуванні
лікарського
засобу МайДекла.
Інші
пероральні
контрацептиви
не
досліджувалися.

ІМУНОДЕПРЕСАНТИ

Циклоспорин
400 мг
одноразово

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 1,40 (1,29; 1,53)

Cmax: 1,04 (0,94; 1,15)

Cmin: 1,56 (1,41; 1,71)

↔
Циклоспорин

AUC: 1,03 (0,97; 1,09)

Cmax: 0,96 (0,91; 1,02)

Корекція
дози
будь-якого з
цих
лікарських засобів
при
одночасному
застосуванні
препарату
МайДекла з
циклоспорином,
такролімусом,
сиролімусом
або
мікофеноляту
мофетилом
не потрібна.

Такролімус
5 мг
одноразово

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Даклатасвір

AUC: 1,05 (1,03; 1,07)

Cmax: 1,07 (1,02; 1,12)

Cmin: 1,10 (1,03; 1,19)

↔ Такролімус

AUC: 1,00 (0,88; 1,13)

Cmax: 1,05 (0,90; 1,23)

Сиролімус

Мікофенолят
мофетил

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Даклатасвір

↔
Імунодепресант

ГІПОЛІПІДЕМІЧНІ
ЗАСОБИ

Інгібітори
ГМГ-КоА-редуктази

Розувастатин
10 мг
одноразово

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↑
Розувастатин

AUC: 1,58 (1,44; 1,74)

Cmax: 2,04 (1,83; 2,26)

Інгібування
OATP 1B1 та  BCRP
даклатасвіром

МайДекла
слід з
обережністю
застосовувати
з
розувастатином
або іншими
субстратами
OATP 1B1 або BCRP.

Аторвастатин

Флувастатин

Симвастатин

Пітавастатин

Правастатин

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається
через
інгібування
OATP 1B1 та/або BCRP
даклатасвіром:

↑
Концентрація
статину

НАРКОТИЧНІ
АНАЛГЕТИКИ

Бупренорфін/налоксон,
від 8/2 мг до 24/6
мг
1 раз на добу,
індивідуалізована
доза*

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

* Оцінювалось
у дорослих з
опіоїдною
залежністю,
які
постійно
отримують
підтримувальну
терапію
бупренорфіном/налоксоном.

↔
Даклатасвір

AUC: ↔*

Cmax: ↔*

Cmin: ↔*

↑
Бупренорфін

AUC: 1,37 (1,24; 1,52)

Cmax: 1,30 (1,03; 1,64)

Cmin: 1,17 (1,03; 1,32)

↑
Норбупренорфін

AUC: 1,62 (1,30; 2,02)

Cmax: 1,65 (1,38; 1,99)

Cmin: 1,46 (1,12; 1,89)

* Порівняно
з
історичними
даними.

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або
бупренорфіну
не потрібна,
але
рекомендовано
спостерігати
за  пацієнтами
щодо появи
ознак
токсичної
дії опіатів.

Метадон,
40−120 мг
1 раз на добу,
індивідуалізована
доза*

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

* Оцінювалось
у дорослих з
опіоїдною
залежністю,
які
постійно
отримують
підтримувальну
терапію
метадоном.

↔
Даклатасвір

AUC: ↔*

Cmax: ↔*

Cmin: ↔*

↔
R-метадон

AUC: 1,08 (0,94; 1,24)

Cmax: 1,07 (0,97; 1,18)

Cmin: 1,08 (0,93; 1,26)

* Порівняно
з
історичними
даними.

Корекція
дози лікарського
засобу МайДекла
або метадону
не потрібна.

СЕДАТИВНІ
ПРЕПАРАТИ

Бензодіазепіни

Мідазолам
5 мг
одноразово

(даклатасвір
60 мг 1 раз на
добу)

↔
Мідазолам

AUC: 0,87 (0,83; 0,92)

Cmax: 0,95 (0,88; 1,04)

Корекція
дози
мідазоламу,
інших
бензодіазепінів
або інших
субстратів CYP3A4
при
одночасному
застосуванні
з лікарським
засобом МайДекла
не потрібна.

Триазолам

Алпразолам

Взаємодія
не
вивчалася. Передбачається:

↔
Триазолам

↔
Алпразолам

Клінічно
значущий
вплив на
фармакокінетику
лікарських
засобів не
очікується
при одночасному
застосуванні
даклатасвіру
з будь-яким
із таких
препаратів:
інгібітори PDE-5,
лікарські
засоби класу
інгібіторів
ангіотензинперетворювального
ферменту
(АПФ)
(наприклад,
еналаприл),
лікарські
засоби класу
антагоністів
рецепторів
ангіотензину
II (наприклад,
лосартан,
ірбесартан,
олмесартан,
кандесартан,
валсартан),
дизопірамід,
пропафенон,
флекаїнід,
мексилітин,
хінідин або
антациди.

Діти

Дослідження
взаємодії
проводилися
тільки за
участю
дорослих.

Особливості
застосування.

Лікарський
засіб
МайДекла не
можна застосовувати
як
монотерапію
— його слід
застосовувати
у комбінації
з іншими
лікарськими
засобами для
лікування хронічної
інфекції ВГС
(див. розділи
«Показання» і
«Спосіб
застосування
та дози»).

Тяжка
брадикардія
та блокада
серця

Випадки
тяжкої
брадикардії
і блокади
серця
спостерігалися
при застосуванні
даклатасвіру
у комбінації
зі софосбувіром
та
аміодароном,
з іншими
препаратами,
що зменшують
частоту
серцевих
скорочень, чи
без таких.
Механізм не
встановлений.

Одночасне
застосування
аміодарону
було обмеженим
у процесі
клінічної
розробки
застосування
софосбувіру з
противірусними
препаратами
прямої дії.
Реакції є
потенційно
небезпечними
для життя,
тому
аміодарон
застосовують
пацієнтам,
які
отримують
даклатасвір
і софосбувір,
тільки коли
інші
антиаритмічні
засоби не
переносяться
або
протипоказані.

Якщо
супутнє
застосування
аміодарону
вважається
необхідним,
рекомендується
ретельно
контролювати
стан
пацієнтів на
початку
застосування
лікарського
засобу
МайДекла у
комбінації з
софосбувіром.
Стан
пацієнтів із
високим
ризиком брадіаритмії
слід
безперервно
контролювати
протягом 48
годин у
відповідних
клінічних умовах.

У
зв’язку з
тривалим
періодом
напіввиведення
аміодарону
відповідний
моніторинг також
слід
забезпечити
пацієнтам,
які припинили
застосування
аміодарону
протягом
останніх
кількох
місяців і
починають
застосовувати
МайДекла у
комбінації
із
софосбувіром.

Всіх
пацієнтів,
які
отримують
МайДекла і софосбувір
у комбінації
з
аміодароном, разом
з іншими
препаратами,
що зменшують
частоту
серцевих
скорочень, чи
без таких,
також слід
попередити
про симптоми
брадикардії
і блокади
серця і
рекомендувати
терміново
звернутися
до лікаря у
разі виникнення
таких
симптомів.

Активність
препарату залежно
від генотипу

Рекомендовані
схеми
лікування
при різних
генотипах
ВГС див. у
розділі
«Спосіб
застосування
та дози».

Існують
обмежені
дані щодо
лікування
інфекції
генотипу 2 лікарським
засобом
МайДекла і
софосбувіром.

Дані
дослідження
ALLY-3 (A1444218)
рекомендують
12-тижневе
лікування
даклатасвіром+софосбувіром
для пацієнтів
з інфекцією
генотипу 3
без цирозу,
які раніше отримували
або не
отримували
лікування. У
пацієнтів із
цирозом
спостерігалися
нижчі показники
СВВ (див.
розділ
«Фармакодинаміка»).
Дані
програми
благодійно-досліджувального
застосування,
що включала
пацієнтів з
інфекцією
генотипу 3 і
цирозом,
рекомендують
застосування
лікарського
засобу
МайДекла +
софосбувіру
таким
пацієнтам
протягом 24
тижнів.
Значення
додавання
рибавірину
до цієї схеми
лікування
невідоме.

Існують
обмежені
клінічні
дані для
обґрунтування
застосування
лікарського
засобу МайДекла
і
софосбувіру
пацієнтам із
ВГС генотипів
4 і 6. Немає
клінічних
даних щодо пацієнтів
із генотипом
5.

Пацієнти
із
захворюванням
печінки (клас
С за Чайлдом
— П’ю)

Безпека
та
ефективність
застосування
даклатасвіру
при
лікуванні ВГС
у пацієнтів
із
захворюваннями
печінки (клас
С за Чайлдом
— П’ю)
встановлені
у клінічному
дослідженні
ALLY-1 (А1444215,
даклатасвір +
софосбувір +/–
рибавірин
протягом 12
тижнів),
однак показник
СВВ був
нижчим, ніж у
пацієнтів із
захворюваннями
печінки класу
А або В за
Чайлдом — П’ю.
Тому
пацієнтам із захворюваннями
печінки класу
С за Чайлдом
— П’ю
рекомендовано
проводити
консервативне
лікування за
схемою
даклатасвір +
софосбувір +/–
рибавірин
протягом 24
тижнів (див.
розділ «Спосіб
застосування
та дози»).
Рибавірин
можна додати
до лікування
залежно від
клінічної
оцінки
кожного
окремого
пацієнта.

Супутня
інфекція
ВГС/ВГВ

Повідомлялося
про випадки
реактивації
вірусу
гепатиту В
(ВГВ), деякі з
летальним наслідком,
що виникали
під час або
після лікування
антивірусними
препаратами
прямої дії.
Скринінг на
ВГВ слід
виконати в
усіх
пацієнтів перед
початком
лікування.
Пацієнти,
коінфіковані
ВГВ/ВГС,
мають ризик
реактивації
ВГВ, тому
повинні бути
під
спостереженням
і отримувати
лікування
відповідно
до діючих
клінічних
правил.

Повторне
лікування
даклатасвіром

Ефективність
даклатасвіру
при повторному
лікуванні
пацієнтів,
які раніше
отримували
інгібітор NS5A,
не
встановлена.

Вагітність
і вимоги щодо
контрацепції

Лікарський
засіб
МайДекла не
можна застосовувати
в період
вагітності
або жінкам
дітородного
віку, які не
використовують
засоби
контрацепції.
Застосування
високоефективних
протизаплідних
засобів слід
продовжувати
протягом 5
тижнів після
завершення
лікування
препаратом
МайДекла
(див. розділ
«Застосування
у період
вагітності
або
годування
груддю»).

Якщо лікарський
засіб
МайДекла
застосовують
у комбінації
з рибавірином,
слід
враховувати
протипоказання
і спеціальні
попередження
щодо застосування
рибавірину. У
дослідженнях
на тваринах
усіх видів
спостерігався
виражений
тератогенний
та/або
ембріоцидний
ефект
рибавірину,
тому
необхідно
дотримуватися
надзвичайної
обережності,
щоб уникнути
вагітності у
пацієнток та
у партнерок пацієнтів
чоловічої
статі (див.
інструкцію для
застосування
рибавірину).

Взаємодії
з іншими лікарськими
засобами

Одночасне
застосування
лікарського
засобу
МайДекла
може
впливати на
концентрацію
інших
препаратів
або інші
препарати
можуть
змінювати
концентрацію
даклатасвіру.
Див. у
розділі
«Протипоказання»
перелік препаратів,
які
протипоказані
для застосування
з лікарським
засобом
МайДекла з
огляду на
потенційну
втрату терапевтичного
ефекту. Див.
розділ
«Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»
щодо
встановлених
і потенційно
значущих
взаємодій з
іншими
препаратами.

Застосування
у хворих на
цукровий
діабет

Після
початку
лікування
ВГС
противірусним
препаратом
прямої дії (ПППД)
у хворих на
цукровий
діабет може
спостерігатися
покращення
рівня
глюкози в
крові при
контролі, що
потенційно
спричиняє
симптоматичну
гіпоглікемію.
Рівень глюкози
у хворих на
цукровий
діабет, які починають
терапію ПППД,
слід
ретельно
контролювати,
особливо протягом
перших 3
місяців, а їхні
діабетичні
препарати
змінювати за
потребою.
Лікар, який
відповідає
за
діабетичну допомогу
пацієнту,
повинен бути
проінформований
про початок
терапії ПППД.

Пацієнти
дитячого
віку

МайДекла не
рекомендовано
призначати
дітям та підліткам
віком до 18
років,
оскільки
безпека та
ефективність
препарату
для такої
популяції
пацієнтів не
встановлені.

Важлива
інформація
щодо деяких
компонентів лікарського
засобу
МайДекла

Лікарський
засіб
містить
лактозу.
Пацієнти з
рідкісними
спадковими
захворюваннями,
такими як
непереносимість
галактози,
дефіцит
лактази або
мальабсорбція
глюкози-галактози,
не
повинні
приймати цей
препарат.

Лікарський
засіб
містить
менше 1 ммоль
натрію (23 мг)
на максимальну
дозу 90 мг, тобто майже
вільний від
натрію.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність

Немає
даних про
застосування
даклатасвіру
вагітним
жінкам.

Дослідження
даклатасвіру
на тваринах
показали
ембріотоксичну
і тератогенну
дію.
Потенційний
ризик для
людини невідомий.

МайДекла
не слід
застосовувати
в період вагітності
або жінкам
репродуктивного
віку, які не
використовують
засоби
контрацепції
(див. розділ
«Особливості
застосування»).
Використання
високоефективних
засобів контрацепції
має тривати
протягом 5
тижнів після
завершення
терапії лікарським
засобом
МайДекла
(див. розділ
«Взаємодія з
іншими лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»).

При
застосуванні
лікарського
засобу МайДекла
у комбінації
з іншими препаратами
слід
враховувати
протипоказання
та попередження
щодо
застосування
останніх.

Детальні
рекомендації
щодо
вагітності і контрацепції
див. в
інструкціях
для застосування
препаратів
рибавірин та
пегінтерферон
альфа.

Період
годування
груддю

Невідомо,
чи проникає
даклатасвір
у грудне
молоко
людини.
Наявні
фармакокінетичні
та
токсикологічні
дані
досліджень
на тваринах
показали, що
даклатасвір
і його метаболіти
проникають у
грудне
молоко. Ризик
для
новонародженого/немовляти
не може бути
виключений.
Матерів слід
проінструктувати,
щоб вони не
годували
грудьми, якщо
застосовують
лікарський
засіб
МайДекла.

Фертильність

Даних
про вплив
даклатасвіру
на репродуктивну
функцію у
людини немає.

У щурів
вплив на
спаровування
або фертильність
не
спостерігався.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

При
лікуванні
даклатасвіром
у комбінації
зі
софосбувіром
спостерігалися
випадки
запаморочення,
при
лікуванні
даклатасвіром
у комбінації
з
пегінтерфероном
альфа та
рибавірином
повідомлялося
про випадки
запаморочення,
порушення
уваги,
нечіткості
зору та
зниження
гостроти
зору.

Спосіб
застосування
та дози.

Лікування
препаратом
МайДекла
повинен призначати
і
контролювати
лікар, який
має досвід лікування
хронічного
гепатиту С.

Дози

Рекомендована
доза лікарського
засобу
МайДекла
становить 60
мг 1 раз на
добу перорально,
незалежно
від вживання
їжі.

Лікарський
засіб
МайДекла
слід
застосовувати
у комбінації
з іншими препаратами.
До початку
терапії лікарським
засобом
МайДекла
слід
ознайомитися
з інструкціями
для
застосування
інших препаратів,
включених у
схему
лікування.

Таблиця
2

Рекомендовані
схеми
лікування, що
включають лікарський
засіб
МайДекла (без
інтерферону)

Пацієнти*

Схема
лікування і
тривалість

ВГС,
генотип 1 або 4

Пацієнти
без цирозу

МайДекла
+ софосбувір
протягом 12
тижнів

Пацієнти
з цирозом

клас
А або В за
Чайлдом—
П’ю

клас
С за
Чайлдом—
П’ю

МайДекла
+ софосбувір +
рибавірин
протягом 12
тижнів

або

МайДекла
+ софосбувір
(без рибавірину)
протягом 24
тижнів

МайДекла
+ софосбувір +/–
рибавірин
протягом 24
тижнів

(див.
розділ
«Особливості
застосування»)

ВГС,
генотип 3

Пацієнти
без цирозу

МайДекла
+ софосбувір
протягом 12
тижнів

Пацієнти
з цирозом

МайДекла
+ софосбувір +/–
рибавірин
протягом 24
тижнів

Рецидив
інфекції
ВГС після
трансплантації
печінки
(генотип 1, 3 або
4)

Пацієнти
без цирозу

МайДекла
+ софосбувір +
рибавірин
протягом 12
тижнів

Пацієнти
з цирозом

клас
А або В за
Чайлдом—
П’ю

Генотип
1 або 4

Генотип
3

МайДекла
+ софосбувір +
рибавірин
протягом 12
тижнів

МайДекла
+ софосбувір +/–
рибавірин
протягом 24
тижнів

Пацієнти
з цирозом

клас
С за
Чайлдом—
П’ю

МайДекла
+ софосбувір +/–
рибавірин
протягом 24
тижнів

(див.
розділ
«Особливості
застосування»)

* Включає
пацієнтів із супутньою
інфекцією
вірусом
імунодефіциту
людини (ВІЛ).
Рекомендації
з дозування
анти-ВІЛ-препаратів
див. у
розділі
«Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види взаємодій».

МайДекла +
пегінтерферон
альфа +
рибавірин

Ця схема
лікування є
альтернативною
рекомендованою
схемою для
пацієнтів з
генотипом 4
інфекції (без
цирозу або з
цирозом у
стадії
компенсації).
Лікарський засіб
МайДекла
застосовують
протягом 24
тижнів у
комбінації
пегінтерфероном
альфа і рибавірином
протягом 24−48
тижнів:

-
якщо
рівні РНК ВГС
не
визначаються
на 4 і 12 тижнях
лікування,
всі три
препарати
слід
застосовувати
протягом 24
тижнів;

-
якщо
рівні РНК ВГС
не
визначаються,
але пізніше 4
і 12 тижня
лікування,
застосування
лікарського
засобу
МайДекла
слід
відмінити на
24 тижні
лікування, а
застосування
пегінтерферону
альфа і рибавірину
слід
продовжувати
до 48 тижня лікування.

Вказівки
щодо
дозування
рибавірину

При
застосуванні
у комбінації
з лікарським
засобом
МайДекла
доза
рибавірину
залежить від
маси тіла
(1 000 мг або
1 200 мг у пацієнтів
з масою тіла <75
кг або ≥75 кг
відповідно). Слід
ознайомитися
з
інструкцією
для застосування
рибавірину.

Для
пацієнтів із
цирозом
печінки (клас
А, В або С за
Чайлдом — П’ю)
або
рецидивом
інфекції ВГС
після трансплантації
печінки
рекомендована
початкова
доза
рибавірину
становить 600
мг на добу під
час вживання
їжі. Якщо
початкова
доза переноситься
добре, дозу
слід
поступово
збільшувати
до
максимальної
1000–1200 мг на добу
(максимальна
маса тіла 75 кг).
Якщо
початкова
доза
переноситься
погано, її
слід знизити,
як клінічно
показано,
керуючись
показниками
рівня
гемоглобіну
і кліренсу
креатиніну
(див. таблицю 3).

Таблиця
3

Вказівки щодо
дозування
рибавірину
при
одночасному
застосуванні
з лікарським
засобом
МайДекла для
пацієнтів із
цирозом або після
трансплантації
печінки

Лабораторні
показники / клінічні
критерії

Вказівки
щодо
дозування
рибавірину

Гемоглобін

> 12 г/дл

600 мг на
добу

від > 10 до
≤ 12 г/дл

400 мг на
добу

від > 8,5 до
≤ 10 г/дл

200 мг на
добу

≤ 8,5 г/дл

відмінити
рибавірин

Кліренс
креатиніну

> 50 мл/хв

див.
вказівки
вище для
гемоглобіну

від > 30 до
≤50 мл/хв

200 мг
через день

≤ 30 мл/хв
або
гемодіаліз

відмінити
рибавірин

Модифікація
дози,
тимчасове
припинення застосування
або відміна
препарату

Не
рекомендовано
змінювати дозу
лікарського
засобу МайДекла
з метою
лікування
побічних
реакцій. Якщо
з причини
виникнення
побічних реакцій
необхідно
тимчасово
припинити
застосування
препаратів,
що входять до
схеми лікування,
лікарський
засіб
МайДекла не слід
застосовувати
як монотерапію.

Не існує
правил
припинення
вірусологічного
лікування, що
стосуються
комбінації лікарського
засобу МайДекла
із
софосбувіром.

Припинення
лікування у пацієнтів
із
недостатньою
вірусологічною
відповіддю
під час
терапії лікарським
засобом
МайДекла,
пегінтерфероном
альфа та
рибавірином

Досягнення
стійкої
вірусологічної
відповіді у
пацієнтів з
недостатньою
вірусологічною
відповіддю
під час
лікування є
малоймовірним,
тому
рекомендовано
припинити
терапію у
таких
пацієнтів.
Порогові значення
РНК ВГС, які
обумовлюють
припинення
лікування
(тобто правила
припинення
лікування),
представлені
у таблиці 4.

Таблиця
4

Правила
припинення
лікування у
пацієнтів з
недостатньою
вірусологічною
відповіддю,
які
отримують лікарський
засіб
МайДекла у
комбінації з
пегінтерфероном
альфа і
рибавірином

РНК
ВГС

Дія

4
тиждень
лікування: > 1000
МО/мл

Припинити
застосування
лікарського
засобу МайДекла,
пегінтерферону
альфа і
рибавірину

12
тиждень
лікування: ≥ 25
МО/мл

Припинити
застосування
лікарського
засобу МайДекла,
пегінтерферону
альфа і
рибавірину

24
тиждень
лікування: ≥ 25
МО/мл

Припинити
застосування
пегінтерферону
альфа і
рибавірину
(лікування
препаратом МайДекла
завершується
на 24 тижні)

Рекомендації
з дозування
супутніх
препаратів

Потужні
інгібітори
ферменту 3А4
цитохрому Р450
(CYP3A4)

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід знизити
до 30 мг 1 раз на
добу при
одночасному
застосуванні
з потужними інгібіторами
CYP3A4.

Помірні
індуктори CYP3A4

Дозу лікарського
засобу МайДекла
слід
підвищити до
90 мг 1 раз на
добу при
одночасному
застосуванні
з помірними
індукторами
CYP3A4 (див. розділ
«Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»).

Для
досягнення
дозування 30
мг та 90 мг
можливий
поділ
таблетки
навпіл.

Пропущений
прийом дози

Пацієнтів
слід
проінструктувати,
що у разі
пропуску
прийому лікарського
засобу МайДекла
дозу слід
прийняти
якомога скоріше
протягом 20
годин від
встановленого
часу прийому.
Однак якщо
минуло
більше 20
годин, пропущену
дозу
приймати не
слід, а
наступну
прийняти у
встановлений
час.

Окремі
групи
пацієнтів

Пацієнти
літнього
віку

Немає
необхідності
у корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
для
пацієнтів
віком ≥ 65
років (див. розділ
«Фармакокінетика»).

Порушення
функції
нирок

Немає
необхідності
у корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
для пацієнтів
із
порушеннями
функції
нирок будь якого
ступеня
тяжкості
(див. розділ
«Фармакокінетика»).

Порушення
функції
печінки

Немає
необхідності
у корекції
дози лікарського
засобу МайДекла
для
пацієнтів із
порушеннями
функції
печінки
легкого (5−6
балів за шкалою
Чайлда — П’ю),
помірного (7−9
балів за
шкалою
Чайлда — П’ю)
або тяжкого
(≥10 балів за
шкалою
Чайлда — П’ю)
ступеня
тяжкості
(див. розділи
«Фармакокінетика»
та
«Особливості
застосування»).

Спосіб
застосування

Лікарський
засіб
МайДекла
приймають
перорально,
незалежно
від вживання
їжі. Пацієнту
треба пояснити,
що таблетку
необхідно
ковтати цілою.
Таблетку,
вкриту
плівковою
оболонкою, не
слід
розжовувати
або
подрібнювати
через
неприємний
смак діючої
речовини.

Діти.

Лікарський
засіб
МайДекла не
рекомендовано
застосовувати
дітям і
підліткам (віком
до 18 років),
оскільки
ефективність
та безпека у
цій групі
пацієнтів не
встановлені.

Передозування.

Досвід
випадкового
передозування
даклатасвіру
у клінічних
дослідженнях
обмежений. У І
фазі
клінічних
досліджень
здорові
добровольці,
які
отримували
препарат у
дозі до 100 мг 1
раз на добу
протягом 14
днів або
разові дози
до 200 мг, не мали
неочікуваних
побічних
реакцій.

Відомого
антидоту при
передозуванні
даклатасвіру
немає.
Лікування
передозування
даклатасвіром
повинно
складатись
із загальних
допоміжних заходів,
включаючи
моніторинг
життєво важливих
показників, а
також
спостереження
за клінічним
станом
пацієнта.
Оскільки даклатасвір
активно
зв’язується
з білками (на 99 %)
і має
молекулярну
масу >500,
малоймовірно,
що діаліз
істотно
знизить
концентрацію
даклатасвіру
в плазмі
крові.

Побічні
реакції.

Резюме
профілю
безпеки

МайДекла
у комбінації
зі
софосбувіром

Найчастішими
побічними
реакціями
були втома,
головний
біль і
нудота. Побічні
реакції 3
ступеня
тяжкості виникали
менше ніж у 1 %
пацієнтів, у
жодного
пацієнта не
було реакцій
4 ступеня. Лікарський
засіб
МайДекла
відмінили
чотирьом
пацієнтам
через
побічні
реакції, в
одного з них
побічні
реакції
вважалися
пов’язаними
з лікуванням.

МайДекла
у комбінації
з пегінтерфероном
альфа та
рибавірином

Найчастішими
побічними
реакціями
були втома,
головний
біль,
свербіж,
анемія,
грипоподібне
захворювання,
нудота,
безсоння, нейтропенія,
астенія,
висипання,
зниження апетиту,
сухість
шкіри,
алопеція,
гіпертермія, міалгія,
дратівливість,
кашель,
діарея,
задишка і
артралгія. Найчастішими
побічними
реакціями
принаймні 3
ступеня
тяжкості
(частота 1 % або
більше) були
нейтропенія,
анемія,
лімфопенія і
тромбоцитопенія.
Профіль
безпеки
застосування
даклатасвіру
у комбінації
з пегінтерфероном
альфа та
рибавірином
був подібний
до профілю
при
застосуванні
лише
пегінтерферону
альфа та
рибавірину,
включаючи
пацієнтів із
цирозом.

Побічні
реакції
вказані у
таблиці 5 за
схемами
лікування,
класами
систем
органів і частотою:
дуже часто (≥1/10),
часто (від ≥1/100
до <1/10), нечасто
(від ≥1/1000 до <1/100),
рідко (від ≥1/10 000
до <1/1 000) і дуже
рідко (<1/10 000). У
групах
частоти реакції
вказані у
порядку
зменшення
серйозності.

Таблиця
5

Побічні
реакції

Системи
органів

Побічні
реакції

Частота

Даклатасвір
+ софосбувір +
рибавірин

Даклатасвір
+ софосбувір

З боку
крові та
лімфатичної
системи

Дуже
часто

Анемія

Порушення
метаболізму
та
харчування

Часто

Зниження
апетиту

З боку
психіки

Часто

Безсоння,
дратівливість

Безсоння

З боку
нервової
системи

Дуже
часто

Головний
біль

Головний
біль

Часто

Запаморочення,
мігрень

Запаморочення,
мігрень

З боку
судин

Часто

Гарячі
припливи

З боку
респіраторної
системи,
органів грудної
клітки та
середостіння

Часто

Задишка,
задишка при
фізичному
навантаженні,
кашель,
закладеність
носа

З боку
травної
системи

Дуже
часто

Нудота

Часто

Діарея,
блювання,
абдомінальний
біль, гастроезофагеальна
рефлюксна
хвороба,
запор, сухість
у роті,
метеоризм

Нудота,
діарея,
абдомінальний
біль

З боку
шкіри і
підшкірних
тканин

Часто

Висипання,
алопеція,
свербіж,
сухість
шкіри

З боку
скелетно-м’язової
системи і
сполучної
тканини

Часто

Артралгія,
міалгія

Артралгія,
міалгія

Загальні
порушення

Дуже
часто

Втома

Втома

Патологічні
зміни
лабораторних
показників

У
клінічних
дослідженнях
застосування
даклатасвіру
у комбінації
зі
софосбувіром,
з рибавірином
або без, у 2 %
пацієнтів
спостерігалося
зниження рівня
гемоглобіну 3
ступеня, всі
пацієнти
отримували
даклатасвір+софосбувір+рибавірин.
Збільшення
рівня
загального
білірубіну 3/4
ступеня
спостерігалося
у 5 % пацієнтів (у
всіх пацієнтів
із супутньою
ВІЛ-інфекцією,
які
отримували
одночасно
атазанавір, із
цирозом (клас
А, В або С за
Чайлдом — П’ю)
або після
трансплантації
печінки).

Окремі
побічні
реакції

Серцеві
аритмії

Випадки
тяжкої
брадикардії
і блокади серця
спостерігалися
при
застосуванні
даклатасвіру
у комбінації
зі
софосбувіром
та аміодароном
та/або іншими
препаратами,
що зменшують
частоту
серцевих
скорочень (див.
розділи
«Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій» і
«Особливості
застосування»).

Повідомлення
щодо
підозрюваних
побічних
реакцій

Повідомлення
про побічні
реакції
після реєстрації
лікарського
засобу має велике
значення. Це
дає змогу
проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
при
застосуванні
цього
лікарського засобу.
Медичним та
фармацевтичним
працівникам,
а також
пацієнтам
або їхнім
законним
представникам
слід
повідомляти
про усі
випадки
підозрюваних
побічних реакцій
та
відсутності
ефективності
лікарського
засобу через
Автоматизовану
інформаційну
систему з фармаконагляду
за
посиланням: https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності. 36
місяців.

Умови
зберігання.

Зберігати
в
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 30 °С.
Зберігати у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.
По 28 таблеток
у
непрозорому
поліетиленовому
флаконі
блакитного
кольору з
блакитною
непрозорою
поліпропіленовою
кришкою в картонній
коробці.

Категорія
відпуску. За
рецептом.

Виробник.

Майлан
Лабораторіз
Лімітед,
Індія.

Лікарський
засіб
продається за
ліцензією BMS
(Bristol-Myers Squibb) і MPP (Medicines Patent Pool).

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження
його
діяльності.

F-4, F-12 М.І.Д.К.,
Малегаон,
Сіннар, IN-422113,
Індія.