ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

ФЛУКАП

(FLUCAP)

Склад:

діюча речовина: озельтамівір (oseltamivir);

1 г
порошку
містить озельтамівіру
30 мг (у
вигляді
озельтамівіру
фосфату);

1 мл
готової
суспензії
містить 6 мг озельтамівіру
(у
вигляді
озельтамівіру
фосфату);

допоміжні
речовини: cорбіт
(Е 420), мононатрію
цитрат, титану
діоксид (Е 171),
натрію бензоат
(Е 211), ксантанова
камедь,
сахарин
натрію, Тутті
Фрутті
(PS-77919-31) (смакова
добавка).

Лікарська
форма. Порошок
для оральної
суспензії.

Основні
фізико-хімічні
властивості: гранулят
або
грудкуватий гранулят
від білого до
світло-жовтого
кольору з
ароматом тутті-фрутті;
відновлена
суспензія – суспензія
від білого до
світло-жовтого
кольору з
ароматом тутті-фрутті.

Фармакотерапевтична
група.

Противірусні
засоби для
системного
застосування.
Противірусні
засоби
прямої дії.

Інгібітори
нейрамінідази.

Код АТХ J05A H02.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Озельтамівіру фосфат є пропрепаратом
активного
метаболіту (озельтамівіру
карбоксилату).
Активний
метаболіт є
селективним
інгібітором
ферменту нейрамінідази
вірусів
грипу, що
являє собою глікопротеїн,
що
знаходиться
на поверхні віріона.
Активність
вірусного
ферменту нейрамінідази
є важливою
для
проникнення
вірусу в
неінфіковані
клітини,
вивільнення
новоутворених
вірусних
частинок з
інфікованих
клітин та
подальшого
поширення
вірусу в
організмі.

Озельтамівіру карбоксилат
інгібує нейрамінідазу
вірусів
грипу типів А
та В in vitro. Озельтамівіру
фосфат
інгібує
вірус грипу і
реплікацію вірусу
грипу in vitro. У разі
орального
застосування
озельтамівір
пригнічує
реплікацію
вірусу грипу
типів А та В і
його
патогенність
in vivo
на моделях
грипозної
інфекції у
тварин при
противірусних
концентраціях,
що подібні
тим, які
досягаються
у людини при
дозі 75 мг
двічі на
добу.

Антивірусна
активність озельтамівіру
була
підтверджена
щодо вірусів
грипу типів А
та В у ході
експериментальних
досліджень з
участю
здорових
добровольців.

Значення
ІС50 озельтамівіру
для ферменту нейрамінідази
клінічних
ізолятів
вірусів
грипу А коливалися
від 0,1 нмоль
до 1,3 нмоль,
а для вірусів
грипу В
становили 2,6 нмоль. У
даних
опублікованих
досліджень
відзначалися
вищі
значення ІС50
для вірусів
грипу В з
медіаною 8,5 нмоль.

Резистентність
до озельтамівіру

Клінічні
дослідження. Ризик
появи
вірусів
грипу зі
зниженою чутливістю
або
вираженою
резистентністю
до озельтамівіру
вивчали під
час
клінічних
досліджень.
Розвиток
резистентності
до озельтамівіру
у вірусу під
час
лікування
спостерігався
частіше у
дітей, ніж у
дорослих,
варіюючи від
менше 1 % у
дорослих до
18 % у немовлят
віком до 1 року.

Діти-носії
вірусу,
резистентного
до озельтамівіру,
загалом
виділяли
вірус
протягом
більш тривалого
періоду
порівняно з
такими із нерезистентним
вірусом.
Однак
спричинена
лікуванням
резистентність
до озельтамівіру
не впливала
на відповідь
на лікування
та не
призводила
до
подовження
симптомів
грипу.

Загалом
більш висока
частота
резистентності
до озельтамівіру
спостерігалася
у дорослих та
підлітків з ослабленим
імунітетом,
які
отримували
стандартну
або подвійну
дозу озельтамівіру
протягом 10
днів [14,5 % (10/69) у
групі
стандартної
дози та 2,7 % (2/74) у
групі
подвійної дози]
порівняно з
даними
досліджень з
участю
дорослих та
підлітків
без інших
захворювань,
які отримували
лікування озельтамівіром.
Більшість дорослих
пацієнтів, у
яких
розвинулася
резистентність,
були
пацієнтами
після трансплантації
(8/10 пацієнтів у
групі
стандартної
дози та 2/2 пацієнтів
у групі
подвійної
дози).
Більшість пацієнтів
з вірусом,
резистентним
до озельтамівіру,
були
інфіковані
вірусом
грипу типу А
та виділяли
вірус
протягом
більш
тривалого терміну.

Частота
резистентності
до озельтамівіру
у дітей з
ослабленим
імунітетом
(≤ 12 років), які
отримували
лікарський
засіб озельтамівір
у двох
дослідженнях,
дорівнювала
20,7 % (6/29). Із шести
дітей з
ослабленим
імунітетом, у
яких спостерігався
розвиток
резистентності
до озельтамівіру
протягом
лікування,
3 пацієнти
отримували
стандартну
дозу і
3 пацієнти —
високу (подвійну
або потрійну)
дозу.
Більшість із
них мали
гострий лімфоїдний
лейкоз і вік
≤ 5 років.

Профілактика
грипу

Немає
підтвердження
виникнення
резистентності
до
лікарського
засобу,
асоційованої
із
застосуванням
озельтамівіру,
у проведених на
даний час клінічних
дослідженнях
профілактики
грипу після контакту
(7 днів), членам
сім’ї після
контакту (10
днів) та
сезонної
профілактики
грипу (42 дні) у
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом.
Під час
12-тижневого
дослідження профілактики
у пацієнтів з
ослабленим
імунітетом
виникнення
резистентності
не спостерігалося.

Клінічні
дані та дані
спостережень. У вірусах
грипу типу A
та B,
виділених у
пацієнтів
без
експозиції озельтамівіром,
in vitro
були
виявлені
природні
мутації,
асоційовані
зі зниженою
чутливістю
до озельтамівіру.
Резистентні
штами,
відібрані
під час лікування
озельтамівіром,
були
виділені у
пацієнтів з
нормальним
та ослабленим
імунітетом. У
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом
та дітей
молодшого
віку ризик
розвитку
резистентності
до озельтамівіру
під час
лікування
більш
високий.

Було
виявлено, що
резистентні
до озельтамівіру
віруси,
виділені у
пацієнтів,
які отримували
лікування озельтамівіром,
та
резистентні
до озельтамівіру
лабораторні
штами
вірусів
грипу
містять мутації
в нейрамінідазах
N1 та N2. Мутації
резистентності
мали тенденцію
бути
специфічними
до вірусного
підтипу. З 2007
року
спорадично
виявлялася
резистентність,
що виникала
природнім
шляхом та була
асоційована
з мутацією H275Y, у
сезонних штамах
H1N1. Як
виявилося,
чутливість
до озельтамівіру
та
поширеність
таких вірусів
змінюється
сезонно та
географічно.
У 2008 році H275Y була
виявлена у > 99 %
циркулюючих
ізолятів
грипу H1N1 у
Європі. У 2009
році вірус
грипу H1N1
(«свинячий
грип») був майже
однорідно
чутливим до озельтамівіру,
при цьому
надходили
спорадичні
повідомлення
про
резистентність
при
застосуванні
препарату з
метою
лікування та
профілактики.

Фармакокінетика.

Всмоктування

Після
перорального
прийому
озельтамівіру
фосфат
(пропрепарат)
легко всмоктується
у
шлунково-кишковому
тракті і
значною мірою
перетворюється
на активний
метаболіт
(озельтамівіру
карбоксилат)
переважно
під дією
печінкових
естераз. Не
менше 75 %
прийнятої
всередину
дози
потрапляє у
системний
кровообіг у
вигляді
активного
метаболіту,
менше 5 % – у
вигляді
пропрепарату.
Плазмові
концентрації
як
пропрепарату,
так і
активного метаболіту
пропорційні
дозі і не
залежать від одночасного
застосування
з їжею.

Розподіл

У
людини
середній
об’єм
розподілу
озельтамівіру
карбоксилату
у
рівноважному
стані –
приблизно 23 л,
що
еквівалентно
об’єму
позаклітинної
рідини
організму.
Оскільки активність
нейрамінідази
є
позаклітинною,
озельтамівіру
карбоксилат
досягає всіх
основних
місць
локалізації
грипозної інфекції.

Зв’язування
озельтамівіру
карбоксилату
з білками
плазми крові людини
низьке
(приблизно 3 %).

Метаболізм

Озельтамівір
значною
мірою
перетворюється
на
озельтамівіру
карбоксилат
під дією
естераз, що
знаходяться переважно
у печінці. Ні
озельтамівір,
ні активний
метаболіт не є
субстратами
або
інгібіторами
ізоферментів
системи
цитохрому Р450
у
дослідженнях
in vitro.
Жодних
кон’югатів
фази 2 для
обох сполук не
було
виявлено in vivo.

Виведення

Озельтамівір,
що
всмоктався,
виводиться головним
чином (> 90 %)
шляхом
перетворення
на
озельтамівіру
карбоксилат,
який не
піддається
подальшій трансформації
і виводиться
із сечею. У
більшості
пацієнтів
максимальна
концентрація
озельтамівіру
карбоксилату
у плазмі
крові
знижується з
періодом
напіввиведення
6–10 годин.
Активний
метаболіт
повністю (> 99 %)
виводиться
нирками.
Нирковий
кліренс (18,8 л/год)
перевищує
швидкість
клубочкової
фільтрації (7,5 л/год),
що вказує на
те, що
препарат
виводиться
ще й шляхом
канальцевої
секреції. З
калом
виводиться менше
20 %
прийнятого
внутрішньо
радіоактивно
позначеного
препарату.

Інші
особливі
групи

Діти
віком < 1 року

Фармакокінетику,
фармакодинаміку
і безпеку озельтамівіру
вивчали у 2
неконтрольованих
відкритих
дослідженнях,
з участю
дітей,
інфікованих
вірусом
грипу, віком
до 1 року (n = 135).
Швидкість
кліренсу
активного
метаболіту,
коригованого
залежно від
маси тіла,
зменшувалася
з віком до 1
року. Також
експозиції метаболіту
є більш
мінливими у
дітей раннього
віку.

Наявні
дані
вказують на
те, що
експозиція дози
3 мг/кг у
дітей віком
0–12 місяців
забезпечує експозицію
проліків
і метаболіту,
яка
очікується
бути ефективною
щодо профілю
безпеки
порівняно з
таким у дітей
старшого
віку та
дорослих при
застосуванні
затвердженої
дози (див. розділи
«Показання»,
«Спосіб
застосування
та дози»).
Повідомлені
побічні
явища відповідали
встановленому
профілю
безпеки у дітей
старшого
віку.

Немає
даних щодо
профілактики
грипу у дітей
віком до 1
року після
контакту з
хворими на
грип.
Профілактику
під час
епідемії грипу
серед
населення не
вивчали у
дітей віком
до 12 років.

Профілактика
грипу після
контакту у
дітей віком
до 1 року під
час пандемії.

Моделювання
прийому
препарату 1
раз на добу у
дозі 3 мг/кг у
дітей віком
до 1 року
продемонструвало
експозицію
препарату у
такому ж
діапазоні
або вище, ніж
при
застосуванні
препарату у
дозі 75 мг у дорослих
1 раз на добу.
Експозиція
не перевищує
таку при
лікуванні
дітей віком
до 1 року (3 мг/кг
двічі на
добу) і
очікується,
що призведе
до
порівнюваного
профілю
безпеки (див.
розділ
«Побічні
реакції»).
Клінічних
досліджень
щодо
профілактики
у дітей віком
до 1 року не
проводили.

Діти
≥ 1 року

Фармакокінетику
озельтамівіру
вивчали у
дітей віком
від 1 до 16 років
у ході фармакокінетичного
дослідження
з
одноразовим
прийомом
препарату та
клінічного
дослідження
ефективності
у невеликої
кількості
дітей при багаторазовому
дозуванні. У
дітей
молодшого віку
виведення пропрепаратів
та активного
метаболіту
відбувалося
швидше, ніж у
дорослих, що
призводило
до більш низької
експозиції,
вираженої у
мг/кг дози. Прийом
препарату у
дозі 2 мг/кг
дає таку ж
експозицію озельтамівіру
карбоксилату, яка
досягається
у дорослих
після
одноразового
прийому дози
75 мг (що
еквівалентно
приблизно 1 мг/кг).
Фармакокінетика
озельтамівіру
у дітей та
підлітків
віком від 12
років така ж
сама, як і у
дорослих.

Пацієнти
літнього
віку

Експозиція
активного
метаболіту у
рівноважному
стані була на
25–35 % вищою в
осіб
літнього
віку (віком
від 65 до 78
років), ніж у
дорослих
віком до 65
років, які
отримували
порівнянні
дози
озельтамівіру.
Період напіввиведення
в осіб
літнього віку
був подібним
до такого у
молодших пацієнтів.
З огляду на
експозицію
препарату та
переносимість, корекція
дози не
вимагається
для осіб літнього
віку, за
умови
відсутності
помірної чи
тяжкої
ниркової
недостатності
(кліренс
креатиніну
становить
менше 60 мл/хв)
(див. розділ
«Спосіб
застосування
та дози»).

Порушення
функції
нирок

Прийом
100 мг
озельтамівіру
фосфату 2
рази на добу
протягом 5
днів
пацієнтами з
різним
ступенем ниркової
недостатності
продемонстрував,
що
експозиція
озельтамівіру
карбоксилату
є обернено
пропорційною
зниженню
функції
нирок. Щодо дозування
див. розділ
«Спосіб
застосування
та дози».

Порушення
функції
печінки

In vitro
дослідження
продемонстрували,
що не очікується
ні значного
збільшення
експозиції
озельтамівіру,
ні значного
зниження експозиції
активного
метаболіту у
пацієнтів із порушенням
функції печінки
(див. розділ
«Спосіб застосування
та дози»).

Вагітні
жінки

Об’єднаний
популяційний
фармакокінетичний
аналіз
свідчить про
те, що режим
дозування, описаний
у розділі
«Спосіб
застосування
та дози», спричиняє
меншу
експозицію (в середньому
30 % протягом
усіх
триместрів)
активного
метаболіту у
вагітних
жінок
порівняно з
невагітними
жінками.
Менша
прогнозована
експозиція,
однак,
залишається
вище інгібуючих
концентрацій
(IC95) і для
терапевтичного
рівня для
діапазону штамів
вірусу грипу.
Окрім того,
існують дані,
отримані в
дослідженнях
спостереження,
які
показують
користь
такого
режиму
дозування в
цій популяції
пацієнтів.
Тому
вагітним
жінкам
корекція
дози для
лікування
або
профілактики
грипу не
потрібна
(див. розділ
«Застосування
у період
вагітності
або
годування
груддю»).

Пацієнти
з ослабленим
імунітетом

Популяційні
фармакокінетичні
аналізи
продемонстрували,
що
застосування
озельтамівіру
дорослим і
дітям
(< 18 років) з
ослабленим
імунітетом
(як вказано у
розділі
«Спосіб застосування
та дози»)
призводило
до підвищення
прогнозованої
експозиції
(приблизно на

5–50 %)
активного
метаболіту
порівняно з
пацієнтами з
нормальним
імунітетом
із порівнянним
кліренсом
креатиніну. У
зв’язку з широким
діапазоном
безпеки
активного
метаболіту
пацієнтам з
ослабленим
імунітетом
коригування
дози не
потрібне.
Однак для пацієнтів
з ослабленим
імунітетом
та порушенням
функції
нирок дозу
слід
відкоригувати
згідно з
рекомендаціями
у розділі «Спосіб
застосування
та дози».

Аналіз
фармакокінетичних
і фармакодинамічних
даних двох
досліджень з
участю
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом
продемонстрував
відсутність
значущої додаткової
користі від
застосування
доз, що
перевищують
стандартну
дозу.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Лікування
грипу

Препарат
показаний
дорослим та
дітям, у тому
числі
доношеним
новонародженим,
у яких наявні
симптоми,
характерні
для грипу,
під час
циркуляції
вірусу грипу.
Ефективність
була
продемонстрована,
коли
лікування було
розпочато
протягом
двох днів
після появи
симптомів.

Профілактика
грипу

-
Профілактика
грипу у
дорослих та
дітей віком
від 1 року
після
контакту з
особою з клінічно
діагностованим
грипом під
час циркуляції
вірусу грипу.

-
Відповідне
застосування
препарату з
метою
профілактики
грипу
необхідно
визначати в
кожному
конкретному
випадку,
враховуючи
обставини та
зважаючи на
групу пацієнтів,
якій
потрібен
захист. У
виняткових
ситуаціях
(наприклад, у
разі
розбіжностей
між циркулюючим
вірусом
грипу та
вірусом грипу,
проти якого
проводилась
вакцинація,
та під час
пандемії)
сезонну
профілактику
можна
проводити у
осіб віком
від 1 року.

-
Препарат
показаний
для
профілактики
грипу у дітей
віком до 1
року після
контакту з
особою з клінічно
діагностованим
грипом під
час пандемії
грипу (див.
розділ
«Фармакокінетика»).

Застосування
препарату не
замінює
вакцинацію
проти грипу.

Застосування
противірусних
засобів для лікування
та
профілактики
грипу має
базуватися
на офіційних
рекомендаціях.
Рішення про
застосування
озельтамівіру для
лікування та
профілактики
слід приймати
з
урахуванням
характеристик
циркулюючих
вірусів
грипу,
доступної
інформації щодо
чутливості
вірусів
грипу до
лікарських
засобів у
кожному
сезоні та
впливу захворювання
в різних
географічних
регіонах та
групах
пацієнтів (див.
розділ «Фармакодинаміка»).

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до озельтамівіру
фосфату або
до будь-якого
компонента
лікарського
засобу.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Фармакокінетичні
властивості озельтамівіру,
такі як
слабке зв’язування
з білками
крові та
метаболізм,
який не
залежить від
систем CYP450 і глюкуронідази
(див. розділ
«Фармакокінетика»),
свідчать, що
клінічно
значуща
взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами
малоймовірна.

Пробенецид

При
одночасному
прийомі
озельтамівіру
і пробенециду
пацієнтам із
нормальною
функцією
нирок
корекція дози
не потрібна.
Одночасне
призначення
пробенециду,
який є
потужним
інгібітором
аніонного шляху
ниркової
канальцевої
секреції,
призводить
до
збільшення експозиції
активного
метаболіту
озельтамівіру
приблизно
вдвічі.

Амоксицилін

Озельтамівір не проявляє
кінетичної
взаємодії з амоксициліном,
елімінація
якого
відбувається
тим же шляхом,
що й озельтамівіру,
що свідчить
про слабку
взаємодію з озельтамівіром
на даному
шляху.

Ниркова
елімінація

Клінічно
важлива
взаємодія з
іншими лікарськими
засобами, яка
включає
конкуренцію
за ниркову
канальцеву
секрецію,
малоймовірна
у зв’язку з
відомими
межами
безпеки більшості
цих засобів,
характеристиками
елімінації
активного
метаболіту
(клубочкова
фільтрація
та аніонна
канальцева
секреція) і
об’ємом
екскреції за
допомогою даних
шляхів. Однак
слід проявляти
обережність
при
призначенні
озельтамівіру
пацієнтам,
які
приймають
лікарські
засоби з
аналогічним
шляхом
екскреції з
вузьким
терапевтичним
діапазоном
(наприклад,
хлорпропамід,
метотрексат,
фенілбутазон).

Додаткова
інформація

Фармакокінетичні
взаємодії
між озельтамівіром
та його
основним
метаболітом
при одночасному
призначенні
з
парацетамолом,
ацетилсаліциловою
кислотою,
циметидином
та
антацидними
засобами
(гідроксид
магнію і
гідроксид
алюмінію,
кальцію
карбонат),
римантадином
або
варфарином (у
пацієнтів,
які
знаходяться
на
стабільних
дозах варфарину
та не
хворіють на
грип) не
виявлені.

У
клінічних
дослідженнях
III фази
застосування
озельтамівіру
для
лікування і
профілактики
грипу озельтамівір
призначали
із
загальновживаними
лікарськими
засобами,
такими як
інгібітори
ангіотензинперетворювального
ферменту
(АПФ) (еналаприл,
каптоприл),
тіазидні
діуретики (бендрофлуазид),
антибіотики
(пеніцилін,
цефалоспорин,
азитроміцин,
еритроміцин
і доксициклін),
блокатори
Н2-рецепторів
(ранітидин,
циметидин),
бета-блокатори
(пропранолол),
ксантини
(теофілін),
симпатоміметики
(псевдоефедрин),
опіоїди (кодеїн),
кортикостероїди,
інгаляційні
бронходилататори,
анальгетики
(ацетилсаліцилова
кислота,
ібупрофен і
парацетамол).
При застосуванні
озельтамівіру
разом із зазначеними
препаратами
зміни
профілю
безпеки та
частоти
виникнення
побічних
реакцій не зареєстровані.

Механізм
взаємодії з
пероральними
контрацептивами
відсутній.

Особливості
застосування.

Озельтамівір
ефективний
тільки проти
захворювань,
спричинених
вірусами
грипу. Даних
щодо ефективності
озельтамівіру
при будь-яких
захворюваннях,
спричинених іншими
збудниками,
крім вірусів
грипу, немає
(див. розділ «Фармакодинаміка»).

Застосування
препарату не
замінює
вакцинацію
проти грипу.
Застосування
препарату не
повинно
впливати на
оцінку стану
осіб щодо
застосування
щорічної
вакцинації
проти грипу.
Захист від
грипу триває
лише під час
прийому препарату.
Препарат
слід
застосовувати
для лікування
та
профілактики
грипу лише
при наявності
надійних
епідеміологічних
даних, які
свідчать про
циркуляцію
вірусу серед
населення.
Продемонстровано,
що
чутливість
циркулюючих
штамів
вірусу грипу
до озельтамівіру має
високу
варіабельність
(див. розділ
«Фармакодинаміка»). Тому
лікар
повинен
враховувати
найсвіжішу
інформацію
щодо
чутливості
до озельтамівіру
циркулюючих
на даний час
вірусів перед
прийняттям
рішення про
застосування
препарату.

Тяжкі
супутні
стани

Немає
інформації
щодо безпеки
та
ефективності
застосування
озельтамівіру
для
пацієнтів із
будь-якими
достатньо
тяжкими або
нестабільними
захворюваннями
з неминучим
ризиком госпіталізації.

Пацієнти
з ослабленим
імунітетом

Ефективність
озельтамівіру
для
лікування та
профілактики
грипу у пацієнтів
з ослабленим
імунітетом
чітко не встановлена.

Захворювання
серця/дихальної
системи

Ефективність
озельтамівіру
для
лікування
осіб із
хронічними
захворюваннями
серця та/або захворюваннями
дихальної
системи не
встановлена.
У таких
пацієнтів
різниця в
частоті
ускладнень
між групами
лікування та
плацебо не
спостерігалась
(див.
розділ «Фармакодинаміка»).

Діти

На даний
час немає
даних, що б
дозволили
надати
рекомендації
з дозування
для
недоношених
дітей (гестаційний
вік менше 36
тижнів).

Тяжка
ниркова
недостатність

Корекція
дози
препарату
при
застосуванні
для
лікування та
профілактики
рекомендується
дорослим та
підліткам (13–17
років) із тяжкою
нирковою
недостатністю.
Недостатньо
клінічних
даних щодо
немовлят та
дітей віком від
1 року з
нирковою
недостатністю
для рекомендацій
з дозування
(див. розділи
«Спосіб
застосування
та дози»,
«Фармакокінетика»).

Нейропсихічні
розлади

У
хворих на
грип
(переважно у
дітей та
підлітків)
при
застосуванні
озельтамівіру
були
зафіксовані
випадки
нейропсихічних
розладів.
Такі розлади
також були
зареєстровані
у хворих на
грип, які не
застосовували
озельтамівір.
За
станом
пацієнтів
слід
ретельно
спостерігати
для
виявлення
змін
поведінки, а
користь та
ризик від
продовження
лікування слід
оцінювати з
обережністю для
кожного
пацієнта
(див. розділ
«Побічні реакції»).

Допоміжні
речовини

Цей
лікарський засіб
містить
сорбіт.
Пацієнтам із
вродженою
непереносимістю
фруктози не слід
приймати цей
лікарський
засіб. Сорбіт
може
спричиняти
шлунково-кишковий
дискомфорт і
чинити м'яку послаблювальну
дію.

Цей
лікарський
засіб
містить
натрію бензоат.
Натрію бензоат (Е 211)
може
посилювати
жовтяницю у
новонароджених
(віком до 4
тижнів).

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність

Грип
асоціюється
зі шкідливим
впливом на перебіг
вагітності,
розвиток
плода та з ризиком
значних
вроджених
вад розвитку,
у тому числі
вроджених
вад серця.
Велика кількість
даних щодо
застосування
озельтамівіру
у період
вагітності,
отриманих у післяреєстраційний
період та в
ході обсерваційних
досліджень
(більше 1000
наслідків
експозиції
під час І
триместру),
свідчать про
відсутність
у озельтамівіру
мальформативної
або
фетальної/неонатальної
токсичності.

Однак
в одному
обсерваційному
дослідженні
на тлі
відсутності
підвищення
сукупного
ризику
вроджених
вад розвитку
результати
щодо значних
вроджених
вад серця, діагностованих
протягом 12
місяців
після
народження,
не були
переконливими.
У цьому
дослідженні
частота
виникнення
значних
вроджених
вад серця
після впливу озельтамівіру
у І триместрі
становила 1,76 % (7
немовлят із 397
вагітностей)
порівняно з
1,01 % для
вагітностей
без впливу озельтамівіру
у загальної
популяції
(відношення
ризиків 1,75, 95 %
довірчий інтервал
від 0,51 дo 5,98).
Клінічне
значення цих
даних
незрозуміле,
оскільки це
дослідження
мало
обмежений
розмір вибірки.
Також це
дослідження
було
недостатньо масштабним
для
достовірної
оцінки окремих
типів
значних
вроджених
вад; окрім того,
було
неможливо
порівняти у
повному обсязі
жінок з
експозицією озельтамівіру
та без неї і,
зокрема,
визначити, чи
хворіли вони
на грип.

Дослідження
на тваринах
не свідчать
про репродуктивну
токсичність.

У разі
необхідності
застосування
препарату у
період
вагітності
може
розглядатися
з урахуванням
наявної
інформації з
безпеки та
користі, а
також
патогенності
циркулюючого
штаму вірусу
грипу.

Годування
груддю

У
лактуючих
щурів
озельтамівір
та активний
метаболіт
екскретуються
у молоко.
Існує
обмежена
інформація
щодо дітей,
матері яких
отримували озельтамівір
у період
лактації, та щодо
екскреції
озельтамівіру
у грудне молоко
людини.
Обмежені
дані
продемонстрували,
що
озельтамівір
та його
активний метаболіт
були
виявлені у
грудному
молоці, однак
у низьких
концентраціях,
що може призвести
до
потрапляння
субтерапевтичної
дози в
організм
немовляти.
Враховуючи цю
інформацію, а
також
патогенність
циркулюючого
штаму вірусу
грипу та стан
жінки, яка
годує груддю,
можна
розглянути
питання про
призначення
озельтамівіру
за умови
очевидної
потенційної
користі для жінки,
яка годує
груддю.

Фертильність

На
основі
доклінічних
даних докази
про вплив озельтамівіру
на
фертильність
чоловіків
або жінок
відсутні.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Препарат
не має впливу
на швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Спосіб
застосування
та дози.

Препарат
Флукап у
вигляді
суспензії і
препарат Флукап
у вигляді
твердих
капсул є біоеквівалентними
лікарськими
формами. Дозу
препарату 75 мг
можна
приймати у
вигляді
однієї
капсули 75 мг.

Дорослі,
підлітки та
діти (> 40 кг),
які в змозі
проковтнути
капсули,
можуть
отримати
відповідні
дози
препарату Флукап у
вигляді
капсул.

Лікування

Лікування
слід
розпочинати
якомога раніше,
у перші два
дні появи
симптомів
грипу.

Дорослі
та підлітки
(13—17 років)

Рекомендований
режим
дозування
препарату Флукап – по 75 мг озельтамівіру
2 рази на добу перорально
протягом 5
днів (або
10 днів для
пацієнтів з ослабленим
імунітетом).

Діти

Діти
віком від 1
року

Рекомендована
доза
препарату Флукап 6 мг/мл
у вигляді
оральної
суспензії
вказана у
таблиці 1.

Дозування
із
врахуванням
маси тіла
дітям віком
від 1 року

Таблиця 1

Маса
тіла

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 5 днів

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 10 днів*
пацієнтам з ослабленим
імунітетом

Кількість
оральної
суспензії

10–15 кг

30 мг 2
рази на добу

30
мг 2 рази на
добу

5 мл      2
рази на добу

> 15–23 кг

45 мг 2
рази на добу

45 мг 2 рази
на добу

7,5 мл   2 рази
на добу

> 23–40 кг

60 мг 2
рази на добу

60 мг 2 рази
на добу

10 мл    2
рази на добу

> 40 кг

75 мг 2
рази на добу

75 мг 2 рази
на добу

12,5
мл 2
рази на добу

* Рекомендована
тривалість
лікування
для пацієнтів
(віком ≥ 1
року) з
ослабленим
імунітетом
становить 10
днів.
Детальна інформація
у підрозділі «Дозування
в особливих
випадках.
Пацієнти з
ослабленим
імунітетом».

Діти з
масою тіла > 40 кг
і діти, які
здатні
проковтнути
капсули, можуть
отримувати
лікування із
застосуванням
дози для дорослих
– 75 мг у
вигляді
капсул два
рази на добу
протягом 5
днів як
альтернативу
рекомендованої
дози
препарату Флукап у
вигляді
суспензії.

Діти
віком до 1
року

Рекомендована
доза для
лікування
дітей віком
0–12 місяців
становить 3 мг/кг
2
рази на добу. За
фармакокінетичними
даними та
даними з безпеки,
які свідчать
про те, що ця
доза у дітей
віком від 0 до 12
місяців
забезпечує
клінічно
ефективні
концентрації
у плазмі крові
пропрепарату
і активного
метаболіту із
профілем
безпеки,
подібним до
такого, що спостерігався
у дітей
старшого
віку і дорослих
(див. розділ
«Фармакокінетика»).

Дозатор
об’ємом 3 мл
для
орального
застосування
препарату (градуйований
з ціною
поділки 0,1 мл)
слід
застосовувати
дітям віком
0–12 місяців,
для яких
необхідною
дозою є від 1
до 3 мл
препарату Флукап
оральної
суспензії 6 мг/мл.
Для вищих доз
слід
застосовувати
шприц
об’ємом 10 мл.
Нижче подано
рекомендований
режим дозування
для
лікування
дітей віком
до 1 року.

Дозування
озельтамівіру
для дітей
віком до 1
року:

3 мг/кг
два рази на
добу

Таблиця
2

Маса
тіла*

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 5 днів

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 10 днів**
пацієнтам з
ослабленим
імунітетом

Кількість
оральної
суспензії

Об’єм
дозатора
для
застосування

3 кг

9
мг      2
рази на добу

9 мг        2 рази
на добу

1,5
мл 2
рази на добу

3
мл

3,5 кг

10,5
мг 2
рази на добу

10,5 мг   2 рази
на добу

1,8
мл 2
рази на добу

3
мл

4 кг

12
мг    2
рази на добу

12 мг      2 рази
на добу

2,0
мл 2
рази на добу

3
мл

4,5 кг

13,5
мг 2
рази на добу

13,5 мг   2 рази
на добу

2,3 мл 2
рази на добу

3 мл

5 кг

15
мг    2 рази
на добу

15 мг      2 рази
на добу

2,5 мл 2
рази на добу

3
мл

5,5 кг

16,5
мг 2
рази на добу

16,5 мг   2 рази
на добу

2,8 мл 2
рази на добу

3
мл

6 кг

18
мг    2 рази
на добу

18 мг      2 рази
на добу

3,0 мл 2
рази на добу

3 мл

> 6–7 кг

21
мг    2 рази
на добу

21 мг      2 рази
на добу

3,5 мл 2
рази на добу

10 мл

> 7–8 кг

24
мг    2 рази
на добу

24 мг      2 рази
на добу

4,0 мл 2
рази на добу

10 мл

> 8–9 кг

27
мг    2 рази
на добу

27 мг      2 рази
на добу

4,5 мл 2
рази на добу

10 мл

> 9–10 кг

30
мг    2 рази
на добу

30 мг      2 рази
на добу

5,0 мл 2
рази на добу

10 мл

*   Дана
таблиця
містить не
всі можливі
варіанти
маси тіла для
цієї
популяції.

** Рекомендована
тривалість лікування
немовлят
(віком 0–12
місяців) з
ослабленим
імунітетом
становить 10
днів. Детальна
інформація у
підрозділі
«Дозування в
особливих
випадках.
Пацієнти з
ослабленим
імунітетом».

Дані
рекомендації,
пов’язані з
віком щодо
дозування
препарату, не
призначені
для
недоношених
немовлят,
тобто дітей
віком менше 36
тижнів після
запліднення.
Даних щодо
таких
пацієнтів,
яким через незрілість
фізіологічних
функцій
можуть бути
потрібні
інші режими
дозування,
недостатньо.

Профілактика

Профілактика
після
контакту з
хворим на грип

Дорослі
та підлітки
(13—17 років)

Рекомендована
доза
препарату Флукап для
профілактики
грипу після
контакту з хворим
на грип – по 75 мг
озельтамівіру 1 раз на
добу
перорально
протягом 10
днів. Прийом
препарату
слід
розпочинати якомога
швидше
протягом
перших 2 днів
після
контакту з
інфікованою
особою.

Діти
віком від 1
року

Рекомендовані
дози
препарату Флукап для
профілактики
грипу

після
контакту з
хворим на
грип

Таблиця
3

Маса
тіла

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 10 днів

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 10 днів
пацієнтам з
ослабленим
імунітетом

Кількість
оральної
суспензії

10–15 кг

30 мг
1 раз на добу

30 мг 1 раз на
добу

5 мл      1 раз на
добу

> 15–23 кг

45 мг
1 раз на добу

45 мг 1 раз на
добу

7,5 мл   1 раз
на добу

> 23–40 кг

60 мг
1 раз на добу

60 мг 1 раз на
добу

10 мл    1 раз
на добу

> 40 кг

75 мг
1 раз на добу

75 мг 1 раз на
добу

12,5 мл 1 раз на
добу

Діти
з масою тіла > 40 кг
і діти, які
здатні
проковтнути
капсули, можуть
отримувати
профілактичне
лікування із
застосуванням
препарату у
вигляді капсул
75 мг один раз
на добу
протягом 10
днів як альтернативу
рекомендованої
дози
лікарського
засобу Флукап
у вигляді
суспензії.

Діти
віком до 1
року

Рекомендована
доза для
профілактики
грипу у дітей
віком до 12
місяців під
час пандемії
грипу
становить
половину
добової дози для
лікування.
Такий режим
дозування
ґрунтується
на клінічних
даних щодо
застосування
препарату
дітям віком > 1
року і дорослим;
він
продемонстрував,
що
профілактична
доза
препарату,
еквівалентна
половині добової
дози для
лікування, є
клінічно
ефективною
для
профілактики
грипу (див.
розділ «Фармакокінетика»).

У разі
пандемії
дозатор
об’ємом 3 мл
для
орального
застосування
препарату (градуйований
з ціною
поділки 0,1 мл)
слід
застосовувати
дітям віком
до 1 року, для
яких
необхідною є
доза від 1 до 3 мл
препарату Флукап
оральної
суспензії 6 мг/мл.
Для вищих доз
слід
застосовувати
шприц
об’ємом 10 мл. Нижче
подано
рекомендований
режим
дозування
дітям віком
до 1 року.

Дозування
озельтамівіру
для дітей
віком до 1
року:

3 мг/кг
один раз на
добу

Таблиця
4

Маса
тіла*

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 10 днів

Доза,
рекомендована
для прийому
протягом 10 днів
пацієнтам з
ослабленим
імунітетом

Кількість
оральної
суспензії

Об’єм
дозатора
для
застосування

3 кг

9 мг      1
раз на добу

9 мг        1 раз на
добу

1,5 мл 1 раз на
добу

3
мл

3,5 кг

10,5 мг 1 раз
на добу

10,5 мг   1 раз
на добу

1,8 мл 1 раз на
добу

3
мл

4 кг

12 мг    1 раз
на добу

12 мг      1 раз на
добу

2,0 мл 1 раз на
добу

3
мл

4,5 кг

13,5 мг 1 раз на
добу

13,5 мг   1 раз
на добу

2,3 мл 1 раз на
добу

3 мл

5 кг

15 мг    1
раз на добу

15 мг      1 раз на
добу

2,5 мл 1 раз на
добу

3 мл

5,5 кг

16,5 мг 1 раз на
добу

16,5 мг   1 раз
на добу

2,8 мл 1 раз на
добу

3 мл

6 кг

18 мг    1 раз на
добу

18 мг      1 раз на
добу

3,0 мл
1 раз на добу

3 мл

> 6–7 кг

21 мг    1 раз на
добу

21 мг      1 раз на
добу

3,5 мл
1 раз на добу

10 мл

> 7–8 кг

24 мг    1
раз на добу

24 мг      1 раз
на добу

4,0 мл
1 раз на добу

10 мл

> 8–9 кг

27 мг    1 раз на
добу

27 мг      1 раз на
добу

4,5 мл
1 раз
на добу

10 мл

> 9–10 кг

30 мг    1 раз на
добу

30 мг      1 раз на
добу

5,0 мл
1 раз
на добу

10 мл

*    Дана
таблиця
містить не
всі можливі
варіанти
маси тіла для
цієї
популяції.

Ці,
пов’язані з
віком
рекомендації
щодо дозування
препарату, не
призначені
для недоношених
дітей, тобто дітей
із гестаційним
віком менше 36
тижнів. Даних
для таких
пацієнтів,
яким через
незрілість
фізіологічних
функцій
можуть бути
потрібні
інші режими
дозування,
недостатньо.

Профілактика
під час
епідемії
грипу

Профілактику
під час
епідемії
грипу у дітей
віком до 12
років не
вивчали.
Рекомендована
доза для
дорослих і
підлітків
для
профілактики
грипу під час
спалаху
грипу
становить 75 мг
озельтамівіру
один раз на
добу
впродовж
періоду
тривалістю
до 6 тижнів
(або до
12 тижнів для
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом).

Дозування
в особливих
випадках

Пацієнти
з ураженням
печінки

Немає
необхідності
коригувати
дозу для лікування
або
профілактики
хворим із
порушенням
функції
печінки.
Дослідження
з участю
дітей з
порушеннями
функції
печінки не
проводили.

Пацієнти
з ураженням
нирок

Лікування
грипу

Корекція
дози
препарату Флукап
необхідна
дорослим та
підліткам (13—17
років) з
помірним та
тяжким
ураженням
нирок.

Рекомендовані
дози для
лікування
грипу

Таблиця
5

Кліренс
креатиніну

Рекомендована
доза для
лікування

> 60
мл/хв

75 мг
двічі на добу

Від > 30
до 60 мл/хв

30 мг
двічі на добу

Від > 10
до 30 мл/хв

30 мг
один раз на добу

≤ 10
мл/хв

Не
рекомендується
(немає даних)

Пацієнти,
які
перебувають
на
гемодіалізі

30 мг
після
кожного
сеансу
гемодіалізу

Пацієнти,
які
перебувають
на
перитонеальному
діалізі*

30 мг
одноразово

*    Дані
отримані в
результаті
досліджень у пацієнтів,
які
знаходяться на
постійному
амбулаторному
перитонеальному
діалізі
(ПАПД);
кліренс озельтамівіру
карбоксилату,
як
очікується,
буде вищим
при
використанні
автоматизованого
постійного
циклічного перитонеального
діалізу
(ПЦПД). Режим
лікування
може
перемикатися
з ПЦПД на
ПАПД, якщо
нефролог
визнає це за
необхідне.

Профілактика
грипу

Корекція
дози
препарату Флукап
необхідна
дорослим та
підліткам (13–17
років) з
помірним та
тяжким
ураженням
нирок. Рекомендовані
дози
наведені у
таблиці 6.

Профілактика
грипу

Таблиця 6

Кліренс
креатиніну

Рекомендована
доза для
профілактики

>
60 мл/хв

75 мг один
раз на добу

Від
> 30 до 60 мл/хв

30 мг один
раз на добу

Від
> 10 до 30 мл/хв

30 мг через
день

≤
10 мл/хв

Не
рекомендується
(немає даних)

Пацієнти,
які
перебувають
на
гемодіалізі

30
мг після
кожного
другого
сеансу
гемодіалізу

Пацієнти,
які
перебувають
на перитонеальному
діалізі*

30 мг один
раз на
тиждень

*    Дані
отримані в
результаті
досліджень у пацієнтів,
які
знаходяться
на
постійному
амбулаторному
перитонеальному
діалізі
(ПАПД);
кліренс озельтамівіру
карбоксилату,
як
очікується,
буде вищим
при
використанні
автоматизованого
постійного
циклічного
перитонеального
діалізу
(ПЦПД). Режим
лікування
може
перемикатися
з ПЦПД на
ПАПД, якщо
нефролог
визнає це за
необхідне.

Недостатньо
доступних
клінічних
даних щодо
застосування
препарату
немовлятам і дітям
віком до 12
років з
порушенням
функції
нирок, щоб
надати
рекомендації
з дозування
препарату.

Пацієнти
літнього
віку

Немає
потреби коригувати
дозу, за
винятком
випадків помірного
або тяжкого
порушення
функції нирок.

Пацієнти
з ослабленим
імунітетом

Лікування.
Рекомендована
тривалість
лікування
грипу у
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом
становить 10
днів (див.
розділи
«Особливості
застосування»
та «Побічні
реакції»).
Корекція
дози не
потрібна.
Лікування
слід розпочинати
якомога
швидше
протягом
перших двох
днів появи
симптомів
грипу.

Сезонна
профілактика.

Подовжену
тривалість
сезонної
профілактики
захворювання
до 12 тижнів
вивчали у
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом
(див. розділи
«Особливості
застосування»,
«Побічні
реакції»).

Спосіб
введення

Для
дозування
препарату в
упаковці
надаються
пластикові
дозатори для
орального застосування
об’ємом 3 мл і 10
мл.

Приготування
суспензії
для
орального застосування

1.
Обережно
струсити
кілька разів
закриту
пляшку для
розпушування
порошку.

2.
Відміряти
55 мл води. Для
цього
використати
мірний
стаканчик і
заповнити
його до
потрібного
рівня (мірний
стаканчик
постачається
з упаковкою
препарату).

3.
Додати
всю воду (55 мл)
до пляшки з
порошком, закрити
її кришкою та
струшувати
закриту
пляшку
протягом
приблизно 15
секунд.

4.
Зняти
захисну
кришку і
втиснути
пластиковий
адаптер у
горловину
пляшки.

5.
Щільно
закрити
пляшку
захисною
кришкою (зверху
адаптера
пляшки).
Це
забезпечить
правильне
положення
пластикового
адаптера у
пляшці.

Таким
чином
отримано
пляшку із
оральною суспензією
препарату Флукап,
готовою до
дозування.

Перед
застосуванням
суспензію Флукап
потрібно
обов’язково
струшувати!

Завжди слід
використовувати
пластиковий
дозатор, що є
у комплекті
разом із
лікарським
засобом, для
правильного
дозування.

Рис. 1
Рис. 2
Рис. 3

1.    Перевірити,
чи закрита
пляшка (див.
рис.1) і добре
струсити
перед
застосуванням
лікарського
засобу Флукап, суспензії
для
орального
затосування.

2.    Залежно
від
необхідної
дози взяти
пластиковий
дозатор по 3 мл або
10 мл (див.
рис. 2), що є у
комплекті з
упаковкою
препарату.

Втиснути
поршень
повністю до
наконечника
пластикового
дозатора.

3.    Зняти
кришку з
пляшки (див.
рис.1).

Приєднати
наконечник
пластикового
дозатора до
пластикового
адаптера
пляшки.

Повернути
пляшку
догори дном
разом зі
з’єднаним з
ним
пластиковим
дозатором
(див рис. 3).

Повільно
відтягнути
поршень, щоб
лікарський
засіб
поступив у дозатор,
зупинитися
на позначці,
що
відображає
необхідну дозу.

Перевернути
пляшку разом
із
пластиковим
дозатором у вертикальне
положення.

Повільно
роз’єднати
пластиковий дозатор
із пляшкою.

4.    Витиснути
суспензію
прямо у
ротову
порожнину,
для цього
натиснути на
поршень
пластикового
дозатора.

Переконатися,
що суспензію
проковтнули.
Після прийому
ліків можно
пити і їсти.

5.    Одразу
після
використання
розібрати
пластиковий
дозатор на
дві частини і
промити їх
під
проточною
водою.

Діти.

Наявна
інформація з
безпеки
застосування
озельтамівіру
для
лікування
грипу у дітей
віком до 1
року, отримана
у проспективних
та
ретроспективних
дослідженнях
спостереження,
та дані
епідеміологічної
бази даних та
післяреєстраційного
застосування
свідчать, що
профіль
безпеки у
дітей віком
до 1 року
порівнянний
зі
встановленим
профілем
безпеки у
дітей віком
від 1 року.

Передозування.

Повідомлення
про
передозування
озельтамівіру були
одержані у
ході
клінічних
досліджень
та протягом
постмаркетингового
застосування.
У більшості
випадків
передозування
про побічні
реакції не повідомляли.

Побічні
реакції, про
які
повідомляли
при
передозуванні,
були за
характером
та розподілом
подібними до
тих, що
спостерігалися
при
застосуванні
терапевтичних
доз препарату
(див. розділ
«Побічні
реакції»).

Специфічний
антидот
невідомий.

Діти

Про передозування
повідомляли
частіше у
дітей, ніж у
дорослих та
підлітків.
Слід проявляти
обережність
при
застосуванні
оральної
суспензії
препарату Флукап
дітям.

Побічні
реакції.

У
цілому
профіль
безпеки
лікарського
засобу
базується на
даних
лікування
грипу у 6049 дорослих/підлітків
і 1473 дітей та на
даних профілактики
грипу у 3990 дорослих/підлітків
та 253 дітей, які
отримували озельтамівір або
плацебо під
час
клінічних
досліджень. Крім
того, 245
пацієнтів з
ослабленим
імунітетом
(включаючи
7 підлітків і
39 дітей)
отримували озельтамівір
для
лікування
грипу та 475 пацієнтів
з ослабленим
імунітетом
(включаючи 18 дітей,
з них 10 дітей
отримували озельтамівір і 8 пацієнтів
отримували
плацебо)
отримували озельтамівір або
плацебо для
профілактики
грипу.

У
дорослих/підлітків
найчастішими
побічними
реакціями
були нудота і
блювання – у
дослідженнях
застосування
для лікування та
нудота – у
дослідженнях
застосування
для
профілактики
грипу.
Більшість із
цих побічних
реакцій
спостерігались
одноразово, у
перший-другий
день
лікування та
зникали
спонтанно
через 1–2 дні. У
дітей найчастішою
побічною
реакцією
було блювання.
У більшості
випадків ці
побічні
реакції не
призводили
до відміни
препарату.

Під
час
постмаркетингового
застосування
озельтамівіру
рідко
повідомляли
про такі
серйозні
побічні
реакції:
анафілактичні
та
анафілактоїдні
реакції,
порушення з
боку печінки
(блискавичний
гепатит, порушення
функції
печінки та
жовтяниця), ангіоневротичний
набряк,
синдром
Стівенса-Джонсона
та токсичний
епідермальний
некроліз,
шлунково-кишкова
кровотеча та
нейропсихічні
розлади
(стосовно
нейропсихічних
розладів див.
розділ
«Особливості
застосування»).

Для
опису
частоти
побічних
реакцій
використовували
такі
категорії:
дуже
поширені (≥ 1/10),
поширені (≥ 1/100, <
1/10), непоширені
(≥ 1/1000, < 1/100), рідко
поширені (≥ 1/10000, < 1/1000),
дуже рідко
поширені (< 1/10000).
Побічні
реакції віднесено
до певної
категорії
згідно з аналізом
об’єднаних
даних
клінічних
досліджень.

Лікування
та
профілактика
грипу у
дорослих та
підлітків

Побічні
реакції, які
виникали
найчастіше у
дорослих/підлітків
у
дослідженнях
лікування і
профілактики
при
застосуванні
рекомендованої
дози (75 мг 2
рази на добу
протягом 5
днів для
лікування та
75 мг 1 раз на
добу
протягом 6
тижнів для
профілактики),
наводяться
нижче.

Профіль
безпеки, повідомлений
в осіб, які
отримували озельтамівір у
рекомендованій
дозі для
профілактики
(75 мг 1 раз на
добу
протягом до 6
тижнів), був
подібним до
такого, що
спостерігався
у дослідженнях
лікування,
незважаючи
на більшу тривалість
дозування з
метою
профілактики.

Побічні
реакції, про
які
повідомляли
у
дослідженнях
озельтамівіру для
лікування і
профілактики
грипу у дорослих
і підлітків
або при
постмаркетинговому
спостереженні:

інфекції
та інвазії:
поширені –
бронхіт,
простий
герпес,
назофарингіт,
інфекції
верхніх
дихальних
шляхів,
синусит;

з боку
системи
крові та
лімфатичної
системи: рідко
поширені –
тромбоцитопенія;

з боку
імунної
системи:
непоширені –
реакція
гіперчутливості;
рідко
поширені –
анафілактичні
та анафілактоїдні
реакції;

психічні
розлади: рідко
поширені –
ажитація,
патологічна
поведінка,
тривожність,
сплутаність
свідомості,
марення,
делірій,
галюцинації,
нічні кошмари,
самотравмування;

з боку
нервової
системи: дуже
поширені –
головний
біль;
поширені – безсоння;
непоширені –
порушення
свідомості,
судоми;

з боку
органів зору: рідко
поширені –
порушення
зору;

з боку
серцевої
системи:
непоширені –
серцеві
аритмії;

з боку
дихальної
системи,
органів
грудної клітки
та
середостіння:
поширені –
кашель,
ринорея, біль
у горлі;

з боку
шлунково-кишкового
тракту: дуже
поширені –
нудота;
поширені –
блювання,
біль у животі
(включаючи
біль у
верхніх відділах),
диспепсія;
рідко
поширені –
шлунково-кишкова
кровотеча,
геморагічний
коліт;

з боку
гепатобіліарної
системи:
непоширені –
підвищення
рівня
печінкових
ферментів;
рідко
поширені –
блискавичний
гепатит,
печінкова
недостатність,
гепатит;

з боку
шкіри і
підшкірної
клітковини:
непоширені – екзема, дерматит,
висипання, кропив’янка;
рідко
поширені – ангіоневротичний
набряк, мультиформна
еритема,
синдром Стівенса-Джонсона,
токсичний
епідермальний
некроліз;

загальні
розлади та
реакції у
місці
введення: поширені – біль,
запаморочення
(включаючи вертиго), слабкість,
гіпертермія,
біль у
кінцівках.

Лікування
та
профілактика
грипу у дітей

Загалом
1473 дитини
(включаючи
здорових
дітей віком
1—12 років та
дітей з
астмою віком    6—12
років) взяли
участь у
клінічних
дослідженнях
озельтамівіру
для лікування
грипу. Серед
них 851 дитина
отримувала
лікування
суспензією
озельтамівіру.
Загалом 158
дітей
отримували
рекомендовану
дозу озельтамівіру
1 раз на добу у
дослідженнях
профілактики
після застосування
препарату у
домашніх
умовах (n = 99) у 6-тижневих
дослідженнях
сезонної
профілактики
(n = 49) та у
12-тижневих
дослідженнях
сезонної профілактики
серед дітей з
ослабленим
імунітетом (n = 10).

Побічні
реакції, які
найчастіше
спостерігалися
в клінічних
дослідженнях
застосування
озельтамівіру
для
лікування та
профілактики
грипу у дітей
(дозування
залежно від
віку/маси
тіла – від 30 мг
до 75 мг 1 раз на
добу):

інфекції
та інвазії:
поширені –
середній
отит;

з боку
нервової
системи:
поширені –
головний
біль;

з боку
органів зору:
поширені –
кон’юнктивіт
(включаючи
почервоніння
очей,
виділення з
очей та біль
в очах);

з боку
органів
слуху та
вестибулярного
апарату:
поширені –
біль у вухах;
непоширені –
порушення з
боку
барабанної
перетинки;

з
боку органів
дихання,
грудної
клітки та середостіння: дуже
поширені –
кашель,
закладеність
носа; поширені
– ринорея;

з боку
шлунково-кишкового
тракту: дуже
поширені –
блювання;
поширені –
біль у животі
(включаючи
біль у
верхній
відділах), диспепсія,
нудота;

з боку
шкіри та
підшкірної
клітковини:
непоширені –
дерматит
(включаючи
алергічний
та атопічний
дерматити).

Опис
окремих
побічних
реакцій

Психічні
та
неврологічні
розлади

Грип
може бути
пов’язаний з
різними
неврологічними
порушеннями
та розладами
поведінки, що
можуть
включати
галюцинації,
делірій та
неадекватну
поведінку, у
деяких випадках
– із
летальними
наслідками.
Вказані
явища можуть
спостерігатись
як прояв
енцефаліту або
енцефалопатії,
але можуть
виникати без
очевидного
тяжкого
захворювання.

Під
час постмаркетингового
застосування
озельтамівіру
у хворих на
грип також
були
зафіксовані
випадки
судом і делірію
(включаючи
такі
симптоми як
зміна рівня
свідомості,
сплутаність
свідомості,
неадекватна
поведінка,
марення,
галюцинації,
ажитація,
тривожність,
нічні
кошмари), які у
поодиноких
випадках
призводили
до випадкового
самоушкодження
або
летальних
наслідків.
Вказані
явища були зафіксовані
в основному у
дітей та
підлітків і
часто мали
раптовий
початок та
швидке завершення.
Невідомо, чи
пов’язані психоневротичні
порушення із
застосуванням
озельтамівіру.
Такі психоневротичні
розлади
також
спостерігалися
у хворих на грип,
які не
застосовували
озельтамівір.

Гепатобіліарні
порушення

У
пацієнтів із
грипоподібним
захворюванням
спостерігалися
розлади гепатобіліарної
системи,
випадки
гепатиту та
підвищення рівня
печінкових
ферментів.
Вказані
випадки включали
летальний фульмінантний
гепатит/печінкову
недостатність.

Додаткова
інформація
про окремі
групи пацієнтів

Діти
віком до 1
року

У 2
дослідженнях,
у яких
вивчали
фармакокінетику,
фармакодинаміку
та профіль
безпеки
терапії озельтамівіром
у 135 дітей
віком до 1
року,
інфікованих
вірусом
грипу,
профіль
безпеки був
подібним
серед
вікових груп,
при цьому
блювання,
діарея та
попрілість
були
найчастішими
повідомлюваними
побічними
явищами (див.
розділ «Фармакокінетика»).
Недостатньо
даних щодо дітей
віком після
запліднення
менше 36 тижнів.

Наявна
інформація з
безпеки
застосування
озельтамівіру
для
лікування
грипу у дітей
віком до 1
року, отримана
у проспективних
та
ретроспективних
дослідженнях
спостереження
у понад 2400
дітей цієї
вікової
групи, та
дані
епідеміологічної
бази даних та
післяреєстраційного
застосування
свідчать, що
профіль
безпеки у
дітей віком
до 1 року
порівнянний
зі встановленим
профілем
безпеки у
дітей віком від
1 року.

Пацієнти
літнього
віку та
пацієнти з
хронічними
захворюваннями
серця та/або
дихальної
системи

Досліджувана
популяція
для
лікування грипу
включала
здорових
дорослих/підлітків
і пацієнтів з
факторами
ризику
(пацієнти з
підвищеним
ризиком
розвитку
ускладнень,
пов’язаних з
грипом,
наприклад
пацієнти літнього
віку та
пацієнти з
хронічними
захворюваннями
серця або
дихальної
системи).
Загалом
профіль
безпеки у
підлітків та
дорослих із
зазначеними
факторами
ризику був
якісно
порівняним з
таким у
здорових дорослих/підлітків.

Пацієнти
з ослабленим
імунітетом

Лікування
грипу у
пацієнтів з
ослабленим імунітетом
оцінювалося
в двох
дослідженнях
із
застосуванням
стандартної
або високої
(подвійної чи
потрійної)
дози озельтамівіру.
Профіль
безпеки лікарського
засобу озельтамівіру,
що
спостерігався
в цих
дослідженнях,
відповідав
такому, що спостерігався
у попередніх клінічних
дослідженнях,
в яких озельтамівір
застосовували
для
лікування
грипу у пацієнтів
без
імунодефіциту
всіх вікових
груп
(пацієнтів
без інших
захворювань
або пацієнтів
із факторами
ризику
[супутні захворювання
серця та/або
дихальної
системи]). Найчастішою
побічною
реакцією у
дітей з ослабленим
імунітетом
було
блювання (28 %).

Під
час
12-тижневого
дослідження
профілактики
у 475 осіб з
ослабленим
імунітетом, у
тому числі у 18
дітей віком
1–12 років та
старших, профіль
безпеки у 238
пацієнтів,
які
отримували озельтамівір,
був
порівнянним
з таким, що спостерігався
у ході
клінічних
досліджень
застосування
озельтамівіру
для
профілактики.

Діти
з уже наявною
бронхіальною
астмою

Загалом
профіль
побічних
реакцій у
дітей з
бронхіальною
астмою був
якісно
порівняним
із таким у
здорових дітей.

Повідомлення
про небажані
побічні
реакції

Повідомлення
про побічні
реакції
після реєстрації
лікарського
засобу має важливе значення.
Це дає змогу
проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
при застосуванні
цього
лікарського
засобу. Медичним
та
фармацевтичним
працівникам,
а також
пацієнтам
або їхнім
законним
представникам
слід
повідомляти
про усі
випадки підозрюваних
побічних
реакцій та
відсутності
ефективності
лікарського
засобу через
Автоматизовану
інформаційну
систему з фармаконагляду
за
посиланням:
https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності.

2 роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
в
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 25 ºС у
недоступному
для дітей
місці.

Приготовлену
суспензію
зберігати
при температурі
від 2 до 8 ºС (у
холодильнику)
не більше 17
днів, не
заморожувати;
або при
температурі
не вище 25 ºС –
не більше 10
днів.

Упаковка.

По 13 г порошку
у пляшці; по 1
пляшці разом
з
пластиковим
адаптером,
пластиковими
дозаторами
для орального
застосування
місткістю
3 мл та 10 мл, пластиковим
мірним
стаканчиком
у картонній
коробці.

Категорія
відпуску.

За
рецептом.

Виробник. Гетеро Лабз
Лімітед/Hetero Labs Limited.

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження
його
діяльності.

Юніт-V,
Блок V і V-А,
ТСIIC - Формулейшн
СЕЗ, С. №№ 439, 440, 441 і 458, Полепаллі
Віледж, Джадчерла
Мандал, Телангана
Стейт, 509301,
Індія/Unit-V, Block V and V-A,   TSIIC - Formulation SEZ, S. Nos 439, 440,
441 & 458, Polepally Village, Jadcherla Mandal, Telangana State, 509301, India.