ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування
лікарського засобу

ЦЕТЛО®

(CETLO®)

Склад:

діюча речовина: levocetirizine;

1 таблетка, вкрита плівковою оболонкою,
містить левоцетиризину дигідрохлориду
5 мг;

допоміжні речовини: натрію кроскармелоза, целюлоза мікрокристалічна, кремнію діоксид
колоїдний безводний, магнію стеарат; плівкова
оболонка Opadry white
(03K58884): гіпромелоза, титану діоксид (Е 171), триацетин.

Лікарська форма. Таблетки, вкриті
плівковою оболонкою.

Основні фізико-хімічні властивості: від
майже білого до білого кольору, овальні, двоопуклі таблетки, вкриті плівковою
оболонкою.

Фармакотерапевтична група.

Антигістамінні засоби для системного застосування. Похідні
піперазину.

Код АТХ R06A Е09.

Фармакологічні властивості.

Фармакодинаміка.

Левоцетиризин – це активний
стабільний R-енантіомер цетиризину,
що належить до групи конкурентних антагоністів гістаміну.
Фармакологічна дія зумовлена блокуванням Н1гістамінових рецепторів.
Спорідненість з Н1-гістаміновими рецепторами у левоцетиризину
у 2 рази вища, ніж у цетиризину. Він впливає на гістамінзалежну стадію розвитку алергічної реакції, зменшує
міграцію еозинофілів, судинну проникність, обмежує вивільнення медіаторів
запалення. Попереджає розвиток та послаблює прояви алергічних реакцій, чинить протинабрякову, протисвербіжну,
протизапальну дію, майже не чинить антихолінергічної
та антисеротонінової дії.

Фармакокінетика.

Фармакокінетичні параметри левоцетиризину мають лінійну залежність і майже не
відрізняються від таких у цетиризину.

Абсорбція.

Препарат швидко
абсорбується після перорального застосування. Ступінь всмоктування препарату не
залежить від дози препарату та не змінюється з прийомом їжі, але швидкість його
абсорбції знижується, максимальна концентрація (Сmах)
досягає свого максимального значення пізніше. Рівноважна концентрація у крові
досягається після 2 днів прийому препарату. Сmах
у плазмі крові досягається через 50 хвилин та становить 270 нг/мл
після одноразового застосування і 308 нг/мл – після
повторного застосування у дозі 5 мг на добу. У 50 % хворих дія препарату
розвивається через 12 хвилин після прийому одноразової дози, а у 95 % – через
0,5-1 годину. Біодоступність досягає 100 %.

Розподіл.

Відсутня інформація
щодо розподілу препарату у тканинах людини, а також щодо проникнення левоцетиризину крізь гематоенцефалічний
бар’єр. У дослідженнях найбільша концентрація зафіксована у печінці та нирках,
а найнижча – у тканинах центральної нервової системи. Об’єм розподілу – 0,4
л/кг. Зв’язування з білками плазми крові – 90 %.

Біотрансформація.

В організмі людини
метаболізму піддається близько 14 % левоцетиризину.
Процес метаболізму включає оксидацію, N- та О-деалкілування
і сполучення з таурином. Деалкілування,
у першу чергу, відбувається з участю цитохрому CYP 3А4, тоді як у процесі
оксидації беруть участь чисельні та (або) невизначені ізоформи
CYP. Левоцетиризин не впливає на активність цитохромних ізоферментів 1А2, 2С9, 2С19, 2D6, 2Е1, 3А4 у
концентраціях, що значно перевищують максимальні після прийому дози 5 мг перорально. З огляду на низький ступінь метаболізації
та відсутність здатності до пригнічення інших процесів метаболізму, взаємодія левоцетиризину з іншими речовинами (і навпаки)
малоймовірна.

Виведення.

Екскреція препарату
відбувається в основному за рахунок клубочкової
фільтрації та активної канальцевої секреції. Період напіввиведення препарату з плазми крові у дорослих (Т1/2)
становить 7,9 ± 1,9 години. Загальний кліренс у дорослих – 0,63
мл/хв/кг. В основному виведення левоцетиризину
та його метаболітів з організму відбувається із сечею (виводиться у середньому
85,4 % застосованої дози препарату). З фекаліями виводиться лише 12,9 %
застосованої дози препарату.

Кліренс левоцетиризину корелює з кліренсом креатиніну. Тому для
пацієнтів із помірними та тяжкими порушеннями функції нирок рекомендується
підбирати режим дозування левоцетиризину з
урахуванням кліренсу креатиніну. У разі анурії при кінцевій термінальній стадії
захворювання нирок загальний кліренс організму пацієнтів порівняно з загальним
кліренсом організму в осіб без таких порушень зменшується приблизно на
80 %. Кількість левоцетиризину, що виводився під
час стандартної 4-годинної процедури гемодіалізу, становила < 10 %.

Клінічні характеристики.

Показання.

Симптоматичне
лікування алергічного риніту (у тому числі цілорічного алергічного риніту) та
кропив’янки.

Протипоказання.

Підвищена чутливість
до левоцетиризину, цетиризину,
гідроксизину або до будь-яких інших похідних
піперазину, або до будь-якого іншого компонента препарату.

Тяжка форма хронічної
ниркової недостатності (кліренс креатиніну < 10 мл/хв).

Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій.

Дослідження левоцетиризину щодо взаємодії з іншими препаратами (у т.ч.
з індукторами CYP3A4) не проводили. Дослідження
рацемату цетиризину засвідчили, що одночасне
застосування з антипірином, псевдоефедрином, циметидином, кетоконазолом,
еритроміцином, азитроміцином, гліпізидом
або діазепамом не спричиняє клінічно значущих
несприятливих взаємодій.

Сумісне застосування з
теофіліном (400 мг на добу) знижує на 16 % загальний кліренс цетиризину (кінетика теофіліну не змінюється). У
дослідженні багаторазового застосування ритонавіру
(600 мг 2 рази на добу) та цетиризину (10 мг на добу)
ступінь експозиції цетиризину збільшувався приблизно
на 40 %, тоді як розподіл ритонавіру дещо змінювався
(-11 %) при паралельному застосуванні з цетиризином.

Прийом їжі не впливає
на ступінь всмоктування препарату, але знижує швидкість його абсорбції.

Немає даних щодо
посилення ефектів седативних засобів при застосуванні у терапевтичних дозах.
Але слід уникати застосування седативних засобів під час прийому препарату.

Одночасне застосування
цетиризину або левоцетиризину
та алкоголю або інших депресантів центральної нервової системи у вразливих
пацієнтів може спричинити додаткове зниження пильності та здатності до
виконання роботи.

Особливості застосування.

З обережністю
застосовувати пацієнтам із хронічною нирковою недостатністю (необхідна корекція
режиму дозування) та пацієнтам літнього віку з нирковою недостатністю (через можливе
зниження клубочкової фільтрації).

Під час застосування
препарату слід утримуватися від вживання алкоголю.

Призначаючи препарат,
необхідно звернути увагу на наявність у пацієнтів певних факторів, що
провокують затримку сечі (таких як травми спинного мозку, гіперплазія
передміхурової залози), оскільки левоцетиризин
збільшує ризик затримки сечі.

Лікарський засіб слід з обережністю застосовувати
пацієнтам з епілепсією та ризиком виникнення судом, оскільки його застосування
може призвести до посилення нападу.

Антигістамінні препарати пригнічують відповідь на шкірну алергічну пробу, тому
застосування лікарського засобу слід припинити за 3 дні до її проведення
(період виведення).

Можлива поява свербежу
після припинення застосування левоцетиризину, навіть
якщо цей симптом не був наявний до початку лікування. Свербіж може зникнути
самостійно. У деяких випадках він може бути інтенсивним і може виникнути
потреба у повторному лікуванні. Свербіж повинен зникнути після початку
повторного лікування.

Левоцетиризин у вигляді таблеток не застосовувати дітям віком до 6 років, оскільки ця
лікарська форма не дає змоги проводити необхідну корекцію режиму дозування.
Даній категорії пацієнтів рекомендується призначати левоцетиризин
у лікарській формі, придатній для застосування у педіатрії.

Цей лікарський засіб
містить менше 1 ммоль /дозу натрію, тобто практично вільний від натрію.

Застосування
у період вагітності або годування груддю.

Левоцетиризин протипоказаний для
застосування у період вагітності. Препарат проникає у грудне молоко і тому, при
необхідності застосування, годування груддю слід припинити.

Немає
клінічних даних (включаючи дослідження на тваринах) щодо впливу левоцетиризину на фертильність.

Здатність
впливати на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими
механізмами.

Слід утримуватися від
керування автотранспортом або іншими механізмами у період лікування препаратом.

Спосіб застосування та дози.

Лікарський засіб призначений для перорального
застосування.

Препарат призначати дорослим та дітям віком
від 6 років внутрішньо по 1 таблетці 1 раз на добу. Приймати незалежно від
прийому їжі; таблетку слід ковтати не розжовуючи, запиваючи невеликою кількістю
води.

Дорослі та діти віком від 12 років

Рекомендована добова доза
становить 5 мг (1 таблетка) 1 раз на добу.

Пацієнти літнього віку

Для пацієнтів літнього віку з нормальною функцією
нирок корекція дози препарату не потрібна. Коригування дози рекомендовано пацієнтам літнього віку із порушеннями
функції нирок від помірного до тяжкого ступеня.

Пацієнтам із порушеною функцією нирок розрахунок
дози необхідно проводити з урахуванням кліренсу креатиніну відповідно до таблиці,
наведеної нижче.

Для застосування цієї таблиці необхідно оцінити
кліренс креатиніну (КЛкр) пацієнта у
мл/хв. КЛкр (мл/хв) визначати за вмістом
креатиніну у плазмі крові (мг/дл) за допомогою
формули:

КЛкр = [140 – вік (роки)] * маса тіла (кг) (* 0,85 для жінок)

72 * креатинін плазми крові (мг/дл)

Корекція дози препарату для пацієнтів із порушеною
функцією нирок

Функція нирок

Кліренс креатиніну, мл/хв

Доза і кількість прийомів

Нормальна функція нирок

≥ 80

5 мг 1 раз на добу

Порушення легкого ступеня

50-79

5 мг 1 раз на добу

Порушення помірного ступеня

30-49

5 мг 1 раз на 2 доби

Порушення тяжкого ступеня

< 30

5 мг 1 раз на 3 доби

Кінцева стадія захворювання нирок.

Пацієнти, які перебувають на діалізі

< 10

Протипоказано

Дітям із порушеннями функції нирок дозу препарату
необхідно скоригувати індивідуально з урахуванням ниркового кліренсу та маси
тіла.

Специфічних даних щодо
застосування левоцетиризину дітям із порушеннями
функції нирок немає.

Пацієнтам з печінковою недостатністю корекція
режиму дозування не потрібна.

Хворим із печінковою та нирковою недостатністю
необхідно коригувати режим дозування

відповідно до наведеної вище таблиці.

Педіатрична популяція

Діти віком від 6 до 12 років

Рекомендована добова доза
становить 5 мг (1 таблетка) 1 раз на добу.

Діти віком від 2 до 6 років

Левоцетиризин у вигляді таблеток не
застосовувати дітям віком до 6 років, оскільки ця лікарська форма не дає змоги
проводити необхідну корекцію режиму дозування. Даній категорії пацієнтів
рекомендується призначати левоцетиризин у лікарській
формі, придатній для застосування у педіатрії.

Тривалість
застосування.

Пацієнтам із періодичним алергічним ринітом
(тривалість прояву симптомів захворювання становить < 4 діб на тиждень або
менше 4 тижнів) слід застосовувати препарат відповідно до захворювання та
анамнезу; лікування можна припинити, якщо симптоми зникнуть, та можна відновити
знову при повторному виникненні симптомів.

У разі стійкого
алергічного риніту (тривалість прояву симптомів захворювання
становить > 4 діб на тиждень або більше 4 тижнів) у період
контакту з алергенами лікар може призначити постійну терапію. Існує клінічний досвід застосування левоцетиризину протягом щонайменше 6-місячного періоду лікування. При хронічних
захворюваннях (хронічний алергічний риніт, хронічна кропив’янка) тривалість
лікування становить до

1 року.

Діти.

Препарат у вигляді
таблеток не слід застосовувати дітям віком до 6 років, оскільки ця лікарська
форма не дає змоги проводити необхідну корекцію режиму дозування. Цій категорії
пацієнтів рекомендується застосовувати левоцетиризин в іншій лікарській формі, придатній для використання у
педіатрії.

Передозування.

Симптоми передозування
можуть включати сонливість у дорослих та початкове збудження і підвищену
дратівливість з подальшою сонливістю у дітей.

Лікування. Специфічного антидоту до левоцетиризину
немає. У випадку появи симптомів

передозування
рекомендується симптоматична та підтримуюча терапія. Слід розглянути
необхідність промивання шлунка через короткий час
після прийому препарату. Гемодіаліз для виведення левоцетиризину
з організму не є ефективним.

Побічні реакції.

Повідомляли про такі побічні реакції, які виникали
під час клінічних досліджень левоцетиризину не менш
ніж у 1 % пацієнтів (часто (≥1/100, <1/10)) віком від 12 до
71 року:

з боку нервової системи: головний біль, сонливість;

з боку травного тракту: сухість у роті;

з боку організму в цілому: підвищена втомлюваність.

Нечасто (≥1/1000, <1/100) також
повідомляли про астенію та біль у животі.

Також є
повідомлення про такі побічні реакції, які виникали під час клінічних
досліджень левоцетиризину не менш ніж у 1 % дітей
віком 6 – 11 місяців та у дітей віком від 1 до 6 років:

з боку травного тракту: діарея, блювання, запор;

з боку нервової системи: сонливість;

з боку психіки: порушення сну.

Повідомляли про
такі побічні реакції, які виникали під час клінічних досліджень левоцетиризину не менш ніж у 1 % дітей віком від 6 до 12
років:

з боку нервової системи: головний біль, сонливість.

У післяреєстраційному
періоді також повідомляли про розвиток нижчезазначених побічних реакцій.
Побічні реакції вказані за класами систем органів, згідно з MedDRA,
та за частотою: дуже часто (≥1/10); часто (≥1/100, <1/10);
нечасто (≥1/1000, <1/100); рідко
(≥1/10000, <1/1000); дуже рідко
(<1/10000); частота невідома (не можна визначити за наявними даними).

З боку імунної системи:

частота невідома – підвищена
чутливість, у тому числі анафілаксія.

З боку нервової системи:

частота невідома – судоми, парестезія, запаморочення, непритомність, тремор, дисгевзія.

З боку психіки: частота невідома – порушення сну,
збудження, галюцинації, депресія, агресія, безсоння, суїцидальні
думки, жахливі сновидіння.

З боку серця: частота невідома
– посилене
серцебиття, тахікардія.

З боку органів зору: порушення зору, нечіткість зору, окулогірація.

З боку органів слуху та рівноваги: частота невідома – вертиго.

З боку печінки та жовчовивідних шляхів: частота невідома – гепатит.

З боку нирок та сечовидільної системи: частота невідома – дизурія, затримка сечі.

З боку імунної системи: частота невідома
– гіперчутливість, у тому числі
анафілаксія.

З боку дихальної системи, органів грудної клітки
та середостіння:
частота невідома – задишка.

З боку травного тракту: частота невідома – сухість у роті, нудота, блювання, біль у животі,
діарея, запор.

З боку шкіри та підшкірних тканин: частота
невідома – ангіоневротичний набряк, стійкі
медикаментозні висипання, свербіж, висипання, кропив’янка.

З боку кістково-м’язової системи: частота невідома – міалгія, артралгія.

Результати досліджень: збільшення маси тіла, відхилення
функціональних печінкових проб від норми.

Порушення харчування та обміну речовин: частота невідома – підвищений апетит.

Загальні порушення: частота невідома – набряк.

Результати лабораторних
досліджень: частота невідома – збільшення маси тіла, відхилення функціональних
печінкових проб від норми.

Опис окремих побічних реакцій

Повідомляли про свербіж після припинення застосування левоцетиризину.

Термін придатності. 2 роки.

Умови зберігання.

Зберігати в
оригінальній упаковці при температурі не вище 25 °С. Зберігати в недоступному
для дітей місці.

Упаковка.

По 10 таблеток у
блістері, по 1 або по 3 блістери у картонній пачці.

Категорія відпуску. Без рецепта.

Виробник.

Евертоджен Лайф
Саєнсиз Лімітед/

Evertogen Life
Sciences Limited.

Місцезнаходження виробника та
адреса місця провадження його діяльності.

Плот №: Ес-8, Ес-9,
Ес-13/Пі та Ес-14/Пі Ті Ec Ай Ай Сі, Фарма
Ес І Зет, Грін Індастріал Парк, Полепаллі
(Ві), Єдчерла (Ем), Махабубнагар,
Телангана, ІH-509 301, Індія/

Plot No: S-8, S-9, S-13/P & S-14/P TSIIC, Pharma SEZ,
Green Industrial Park, Polepally (V), Jadcherla (M), Mahabubnagar,
Telangana, IN-509 301, India.