ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

КЛАВАМ

(CLAVAM)

Склад:

діючі
речовини: 5
мл суспензії
містять
амоксициліну
тригідрату,
еквівалентно
амоксициліну
125 мг, клавуланату
калію із
силоїдом (1:1),
еквівалентно
клавулановій
кислоті 31,25 мг;

допоміжні
речовини:
маніт (E 421),
натрію
цитрат,
кислота
лимонна, моногідрат;
натрію
бензоат (Е 211),
ксантанова
камедь,
кремнію
діоксид
колоїдний
безводний,
м’ятний
ароматизатор
DC-117, аспартам (Е 951).

Лікарська
форма. Порошок
для оральної
суспензії.

Основні
фізико-хімічні
властивості:
білий
гранульований
порошок,
після розчинення
у воді
утворюється
біла
однорідна суспензія
з м’ятним
запахом.

Фармакотерапевтична
група.

Антибактеріальні
засоби для
системного застосування.
Бета-лактамні
антибіотики,
пеніциліни.
Комбінації
пеніцилінів
з
інгібіторами
бета-лактамази. Код АТХ J01C R02.

Фармакологічні
властивості.

Механізм
дії

Амоксицилін
являє собою
напівсинтетичний
пеніцилін
(бета-лактамний
антибіотик),
який інгібує
один або
кілька
ферментів
(часто
іменованих
пеніцилінзв’язуючими
білками, ПЗБ)
у процесі
біосинтетичного
метаболізму
бактеріального
пептидоглікану,
що є
невід’ємним
структурним
компонентом клітинної
стінки
бактерій.
Інгібування
синтезу
пептидоглікану
призводить
до послаблення
клітинної
стінки,
наслідком
чого є лізис
і загибель
клітин.

Амоксицилін
є чутливим до
розщеплення
бета-лактамазами,
що
продукуються
резистентними
бактеріями,
отже, спектр
активності амоксициліну
як
монотерапії
не включає організми,
які
продукують
ці ферменти.

Клавуланова
кислота є
бета-лактамом,
структурно
спорідненим
із
пеніцилінами.
Вона деактивує
деякі
ферменти
бета-лактамази,
тим самим
запобігаючи
інактивації
амоксициліну.
Клавуланова
кислота у
вигляді монотерапії
не чинить
клінічно
корисного антибактеріального
ефекту.

Співвідношення
ФK/ФД

Час, що
перевищує
мінімальну
інгібуючу концентрацію
(Ч>MIК),
вважається
основним
фактором,
який
визначає
ефективність
для амоксициліну.

Механізми
резистентності

Існують два
механізми
резистентності
до амоксициліну/клавуланової
кислоти:

-       інактивація
бактеріальними
бета-лактамазами,
які самі по
собі не
інгібуються
клавулановою
кислотою,
включаючи
клас B, C і D;

-       перетворення
ПЗБ, що
зменшує
афінність антибактеріального
препарату до
мішені.

Непроникність
бактерій або
механізм рефлюксного
насоса може
викликати
резистентність
бактерій або
сприяти їй,
зокрема, у грамнегативних
бактерій.

Граничні
значення

Граничні
значення МІК
для
амоксициліну/клавуланової
кислоти,
встановлені
Європейським
комітетом з
випробування
антимікробної
чутливості (EUCAST)

Мікроорганізми

Граничні
значення
чутливості
(мкг/мл)

Чутливі

Помірно
чутливі

Резистентні

Haemophilus
influenzae1

≤1

-

> 1

Moraxella catarrhalis1

≤1

-

> 1

Staphylococcus
aureus 2

≤2

-

>2

Коагулазонегативні
стафілококи
2

≤ 0,25

> 0,25

Enterococcus1

≤4

8

> 8

Streptococcus
A, B, C, G5

≤ 0,25

-

> 0,25

Streptococcus
pneumoniae3

≤ 0,5

1–2

>2

Ентеробактерії
1, 4

-

-

> 8

Грамнегативні
анаеробні
бактерії 1

≤4

8

> 8

Грампозитивні
анаеробні
бактерії 1

≤4

8

> 8

Граничні
значення, що
не
стосуються
окремих
видів 1

≤2

4–8

> 8

1
Повідомлені
значення
для
концентрацій
амоксициліну.
З метою
випробування
чутливості
концентрація
клавуланової
кислоти встановлена
у значенні 2
мг/л.

2
Повідомлені
значення
для
концентрацій
оксациліну.

3
Граничні
значення,
наведені в
таблиці, розраховані
із
граничних
значень для
ампіциліну.

4 Граничне
значення
резистентності
R>8 мг/л означає,
що всі штами
з
механізмами
резистентності
заявлені як
резистентні.

5
Граничні
значення,
наведені в
таблиці, розраховані
із
граничних
значень для
бензилпеніциліну.

Розповсюдженість
резистентності
може змінюватися
географічно
і з часом для
окремих
видів, тому
бажано мати
місцеву
інформацію
щодо
чутливості,
особливо при
лікуванні
тяжких
інфекцій. За
необхідності
потрібен
експертний
висновок,
якщо місцева
розповсюдженість
резистентності
є такою, що
користь
препарату,
принаймні
при деяких типах
інфекцій,
викликає
сумніви.

Зазвичай
чутливі
види

Грампозитивні
аероби: Enterococcus faecalis,Gardnerella vaginalis,
Staphylococcus aureus

(чутливий до
метициліну)£, Coagulase-negative staphylococci (чутливий
до
метициліну), Streptococcus
agalactiae, Streptococcus pneumoniae1, Streptococcus pyogenes та
інші
бета-гемолітичні
стрептококи,
група Streptococcus viridans.

Грамнегативні
аероби: Capnocytophaga spp., Eikenella
corrodens, Haemophilus
influenzae2, Moraxella catarrhalis, Pasteurella midtocida.

Анаероби: Bacteroides fragilis,
Fusobacterium nucleatum, Prevotella spp.

Види, для
яких
набуття
резистентності
може бути
проблемою

Грампозитивні
аероби: Enterococcus faecium$.

Грамнегативні
аероби: Escherichia coli, Klebsiella oxytoca, Klebsiella
pneumoniae, Proteus mirabilis, Proteus vulgaris.

Природно
резистентні
мікроорганізми

Грамнегативні
аероби: Acinetobacter sp., Citrobacter
freundii, Enterobacter sp., Legionella pneumophila, Morganella
morganii, Providencia spp., Pseudomonas sp., Serratia
sp., Stenotrophomonas
maltophilia.

Інші
мікроорганізми:

Chlamydophila pneumoniae,
Chlamydophila psittaci, Coxiella burnetti, Mycoplasma pneumoniae

$
Природна
помірна
чутливість
за відсутності
набутого
механізму
резистентності.

£ Всі
стафілококи,
резистентні
до метициліну,
є
резистентними
до
амоксициліну/
клавуланової
кислоти.

1 Streptococcus
pneumoniae, резистентний
до
пеніциліну,
не слід
лікувати
цією
лікарською
формою
амоксициліну/клавуланової
кислоти (див.
розділи «Спосіб
застосування
та дози»  та «Особливості
застосування»).

2 Штами зі
зниженою
чутливістю
були зареєстровані
у деяких
країнах ЄС
із частотою
вище 10 %.

Фармакокінетика.

Абсорбція.
Амоксицилін
і
клавуланова
кислота
повністю
дисоціюють у
водному
розчині при
фізіологічному
рівні рН.
Обидва
компоненти
швидко та
добре
абсорбуються
при
пероральному
прийомі.
Біодоступність
амоксициліну
та
клавуланової
кислоти
становить
приблизно 70 %
при
пероральному
прийомі.
Профілі обох
компонентів
у плазмі
ідентичні, а
час досягнення
максимальної
концентрації
в плазмі (Tmax)
для кожного
компонента
становить
приблизно
одну годину.

Концентрації
амоксициліну
та клавуланової
кислоти у
сироватці, що
досягаються
при прийомі
амоксициліну/клавуланової
кислоти,
ідентичні
тим, що
досягаються
при пероральному
прийомі
еквівалентних
доз амоксициліну
або
клавуланової
кислоти окремо.

Розподіл. Близько
25 %
загального
обсягу
клавуланової
кислоти у
плазмі та 18 %
загального
амоксициліну
в плазмі
зв’язуються
з білками.
Уявний об’єм
розподілу
становить
близько 0,3–0,4 л/кг
для
амоксициліну
і близько 0,2
л/кг для клавуланової
кислоти.

Після
внутрішньовенного
введення
амоксицилін
і
клавуланова
кислота були
виявлені в
жовчному
міхурі,
черевній
тканині, шкірі,
жировій
тканині,
м’язовій
тканині, синовіальній
та
перитонеальній
рідині, жовчі
і гної.
Амоксицилін
не
розподіляється
достатньою
мірою в
спинномозковій
рідині.

Дослідження
на тваринах
не виявили
жодних
доказів
значної
затримки
речовин,
похідних
будь-якого
компонента
препарату, у
тканинах
організму.
Амоксицилін,
як і більшість
пеніцилінів,
може бути
виявлений у
грудному
молоці.
Незначна
кількість
клавуланової
кислоти
також може
бути
виявлена в грудному
молоці (див.
розділ «Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю»).

Було
виявлено, що
як
амоксицилін,
так і клавуланова
кислота
проникають
крізь плацентарний
бар’єр (див.
розділ «Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю»).

Біотрансформація.
Амоксицилін
частково
виводиться
із сечею у
вигляді
неактивної
пеніцилойної
кислоти в
кількостях,
еквівалентних
10–25 % початкової
дози.
Клавуланова
кислота
значною мірою
метаболізується
в організмі
людини і
виводиться
із сечею і
фекаліями та
у вигляді
двоокису
вуглецю у
видихуваному
повітрі.

Виведення.
Основним
шляхом
виведення
амоксициліну
є нирки, тоді
як
клавуланова
кислота
виводиться
як нирками,
так і шляхом
дії позаниркових
механізмів.

У здорових
добровольців
середній
період напіввиведення
амоксициліну/клавуланової
кислоти
становить
приблизно
одну годину,
а середній
загальний
кліренс –
приблизно
25 л/год.
Різноманітні
дослідження
показали, що
виділення із
сечею
становить
50–85 % для
амоксициліну
та 27–60 % для
клавуланової
кислоти
протягом
24-годинного
періоду. У
випадку
клавуланової
кислоти,
найбільша
кількість
речовини
виводиться
протягом
перших 2
годин після
прийому.

Одночасне
застосування
пробенециду
сповільнює
виведення
амоксициліну,
але не затримує
ниркової
екскреції
клавуланової
кислоти (див.
розділ «Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»).

Вік. Період
напіввиведення
амоксициліну
є ідентичним
для дітей
віком від 3
місяців до 2 років,
дітей
старшого
віку та
дорослих. Для
дітей (у тому
числі
недоношених
немовлят) першого
тижня життя
частота
прийому не
повинна
перевищувати
два рази на
день через незрілість
ниркового
шляху
виведення.
Оскільки
пацієнти
літнього
віку більш
схильні до
зниження
функції
нирок,
дозування
слід обирати
з
обережністю,
рекомендується
також
контроль
ниркової
функції.

Порушення
функції
нирок. Загальний
сироватковий
кліренс
амоксициліну/клавуланової
кислоти
пропорційно зменшується
зі зниженням
ниркової
функції.
Зниження
кліренсу
препарату
більш виражене
для
амоксициліну,
ніж для
клавуланової
кислоти,
оскільки
більша
частка амоксициліну
виводиться
нирками. При
нирковій недостатності
дозування
має
запобігати надмірній
кумуляції
амоксициліну,
у той же час
зберігаючи
достатні
рівні
клавуланової
кислоти (див.
розділ «Спосіб
застосування
та дози»).

Порушення
функції
печінки. Пацієнтам
з печінковою
недостатністю
рекомендується
обережне
застосування
препарату і
регулярний
контроль
функції печінки.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Клавам
показаний
для
лікування
наступних
інфекцій у
дітей:

–
гострий
бактеріальний
синусит
(підтверджений);

–
гострий
середній
отит;

–
підтверджене
загострення
хронічного бронхіту;

–
негоспітальна
пневмонія;

–
цистити;

–
пієлонефрити;

– інфекції
шкіри та
м’яких
тканин, у т. ч.
целюліти,
укуси тварин,
тяжкі
дентоальвеолярні
абсцеси з
поширеним
целюлітом;

– інфекції
кісток і
суглобів, у
т.ч. остеомієліт.

При
призначенні
антибактеріальних
препаратів
слід
керуватися
правилами їх
належного
застосування.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до будь-яких
компонентів
препарату, до
будь-яких
антибактерільних
засобів
групи
пеніцилінів.

Наявність
в анамнезі
тяжких
реакцій гіперчутливості
(у т. ч.
анафілаксії),
пов’язаних
із
застосуванням
інших
β-лактамних
агентів (у т. ч.
цефалоспоринів,
карбапенемів
або
монобактамів).

Наявність
в анамнезі
жовтяниці
або дисфункції
печінки,
пов’язаних
із
застосуванням
амоксициліну/клавуланату.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Антикоагулянти
для
перорального
застосування

Антикоагулянти
для
перорального
застосування
та
антибіотики
пеніцилінового
ряду широко
використовуються
у практиці при
відсутності
повідомлень
про
взаємодію. Однак
описано
випадки
збільшення
міжнародного
коефіцієнта
нормалізації
у пацієнтів,
які приймали
аценокумарол
або варфарин
та яким був
прописаний
курс
лікування амоксициліном.
Якщо
необхідний
одночасний
прийом таких
препаратів,
слід
ретельно контролювати
протромбіновий
індекс, або міжнародний
коефіцієнт
нормалізації,
при
додаванні
або
припиненні
прийому
амоксициліну.
Крім того,
може бути
потрібна
корекція
дози
антикоагулянтів
для перорального
застосування
(див. розділи
«Особливості
застосування» та
«Побічні
реакції»).

Метотрексат

Пеніциліни
можуть
знижувати
виведення метотрексату,
що спричиняє
потенційне
збільшення
токсичності.

Пробенецид

Одночасне
застосування
пробенециду
не рекомендується.
Пробенецид
зменшує
ниркову
канальцеву
секрецію
амоксициліну.
Одночасне
застосування
пробенециду
може призвести
до
збільшення
рівня та
тривалості
амоксициліну
(але не
клавуланової
кислоти) у
крові.

Мікофенолат
мофетил

У
хворих, які
лікуються
мікофенолатом
мофетилом,
після
початку
застосування
перорального
амоксициліну
з
клавулановою
кислотою
може
зменшитися
предозова
концентрація
активного
метаболіту
мікофенольної
кислоти
приблизно на
50 %. Ця зміна
предозового
рівня може не
повністю
відповідати
зміні
загальної
експозиції
мікофенольної
кислоти.
Таким чином,
зміна у
дозуванні мікофенолату
мофетилу
зазвичай не
потрібна,
якщо немає
клінічного
підтвердження
дисфункції
трансплантата.
Однак пильне
спостереження
необхідне
під час
сумісного
застосування
та впродовж
деякого часу
після
антибіотикотерапії.

Особливості
застосування.

Перед
початком
терапії
амоксициліном/клавулановою
кислотою
слід
ретельно
зібрати
інформацію
щодо
попередніх
реакцій підвищеної
чутливості
на
пеніциліни,
цефалоспорини
або інші
β-лактамні
препарати (див.
розділи
«Протипоказання» та
«Побічні
реакції»).

Повідомлялося
про серйозні
та в окремих
випадках
летальні
реакції
підвищеної
чутливості
(включаючи
анафілактичні
реакції та
тяжкі шкірні
побічні
реакції) у
пацієнтів,
які
отримували
лікування
пеніциліном. Реакції
гіперчутливості
також можуть
прогресувати
до синдрому
Коуніса –
серйозної
алергічної
реакції, яка
може
призвести до
інфаркту
міокарда
(див. розділ
«Побічні реакції»).
Такі реакції
вірогідніше
зустрічаються
у хворих з
підвищеною
чутливістю
до пеніциліну
в анамнезі та
пацієнтів з
атопічними
захворюваннями.
При появі
алергічної
реакції слід
припинити
застосування
амоксициліну/клавуланової
кислоти та
розпочати
відповідну
альтернативну
терапію.

Повідомлялося
про випадки
виникнення
синдрому
медикаментозного
ентероколіту
(drug-induced enterocolitis syndrome – DIES)
переважно у
дітей, які
отримували
амоксицилін/клавуланову
кислоту (див.
розділ
«Побічні
реакції»).
Синдром
медикаментозного
ентероколіту
– алергічна
реакція з основним
симптомом –
тривале
блювання (через
1-4 години
після
прийому
лікарського
засобу) за
відсутності
алергічних
шкірних або
респіраторних
симптомів.
Додаткові
симптоми
можуть
включати
біль у
животі, діарею,
гіпотензію
або лейкоцитоз
з
нейтрофілією.
Зафіксовані
серйозні
випадки,

включаючи
прогресування
до шоку.

У разі якщо
доведено, що
інфекція
спричинена
організмом
(-ами),
чутливим
(-ими) до
амоксициліну,
слід
розглянути
перехід від
амоксициліну/клавуланової
кислоти до
амоксициліну
відповідно
до
загальноприйнятих
настанов.

Ця
лікарська
форма
Клаваму не
підходить для
застосування
при
наявності
високого ризику,
що вірогідні
збудники
захворювання
мають
резистентність
до
β-лактамних
препаратів,
яка не
опосередкована
β-лактамазами,
чутливими до
інгібування
клавулановою
кислотою. Не
слід
застосовувати
цю лікарську
форму для
лікування
резистентного
до
пеніциліну S.
pneumoniae.

У пацієнтів
з порушенням
функції
нирок та у
пацієнтів,
які
приймають
високі дози
препарату,
можливе
виникнення
судом (див.
«Побічні
реакції»).

Слід
уникати
застосування
амоксициліну/
клавуланової
кислоти при
підозрі на
інфекційний
мононуклеоз,
оскільки в
цьому випадку
із
застосуванням
амоксициліну
було пов’язане
виникнення
короподібного
висипання.

Одночасний
прийом
алопуринолу
під час лікування
амоксициліном
підвищує
ймовірність
виникнення
алергічних
реакцій з боку
шкіри.

Тривале
застосування
в окремих
випадках може
призвести до
надмірного
розмноження
організмів,
нечутливих
до препарату.

Виникнення
на початку
лікування
гарячкової
генералізованої
еритеми,
пов’язаної з
виникненням
пустул, може
бути
симптомом гострого
генералізованого
екзантематозного
пустульозу
(ГГЕП) (див.
розділ
«Побічні
реакції»).
Така реакція
вимагає
припинення
застосування
Клавам та є
протипоказанням
для
подальшого
застосування
амоксициліну.

Слід з
обережністю
застосовувати
амоксицилін/клавуланову
кислоту
пацієнтам з
ознаками
порушення
функції
печінки (див.
розділи «Спосіб
застосування
та дози»,
«Протипоказання»
та «Побічні
реакції»).

Повідомлялося
про
ускладнення
з боку печінки
переважно у
чоловіків та
пацієнтів літнього
віку, що
можуть бути
пов’язані з
тривалим
лікуванням.
Про такі
ускладнення
у дітей
повідомлялося
дуже рідко. У
всіх груп
пацієнтів
симптоми, як
правило,
виникають
під час або
незабаром
після
лікування, проте
в окремих
випадках
можуть
з’явитись  лише
через кілька
тижнів після
закінчення
лікування.
Такі явища,
як правило, є
оборотними.
Ускладнення
з боку
печінки можуть
бути тяжкими,
у винятково
рідкісних випадках
повідомлялося
про летальний
наслідок. Такі
явища майже
завжди
спостерігалися
у пацієнтів з
тяжким
основним
захворюванням
або тих, хто
одночасно
приймав
препарати з
відомим
потенційним
впливом, що
може призвести
до
ускладнень з
боку печінки
(див. розділ
«Побічні
реакції»).

При
застосуванні
майже всіх
антибактеріальних
препаратів,
включаючи
амоксицилін,
повідомлялося
про
антибіотикоасоційований
коліт,
ступінь
тяжкості
якого може варіювати
від легкого
до
небезпечного
для життя
(див. розділ
«Побічні
реакції»).
Тому важливо
враховувати
цей діагноз
пацієнтам з
наявною
діареєю під
час або після
прийому
будь-яких
антибіотиків.
При появі
антибіотикоасоційованого
коліту слід
негайно
припинити
застосування
Клаваму,
звернутися
за медичною
допомогою і
розпочати відповідне
лікування.
Застосування
протиперистальтичних
препаратів у
такому разі
протипоказано.

При
тривалій
терапії
рекомендується
періодична
оцінка
функцій
систем
органів, у тому
числі
функції
нирок,
печінки та
кровотворення.

У
пацієнтів,
які приймали
амоксицилін/клавуланову
кислоту, в
рідкісних
випадках повідомлялося
про
подовження
протромбінового
індексу. При
одночасному
призначенні
антикоагулянтів
слід
здійснювати
відповідний
контроль. Для
підтримки
бажаного рівня
антикоагуляції
може бути
потрібна корекція
дози
антикоагулянтів
для перорального
застосування
(див. розділ «Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій» та
«Побічні
реакції»).

Пацієнтам з
порушенням
функції
нирок слід
скоригувати
дозу залежно
від ступеня
порушення
(див. розділ «Спосіб
застосування
та дози»).

У пацієнтів
зі зниженим
діурезом
дуже рідко
спостерігалася
кристалурія,
переважно
при
парентеральній
терапії. Під
час прийому
високих доз
амоксициліну
слід підтримувати
достатнє
споживання
рідини та діурез
з метою
зниження
імовірності
кристалурії,
пов’язаної з
амоксициліном.
У пацієнтів з
катетеризацією
сечового
міхура слід
регулярно
перевіряти
прохідність
катетерів
(див. розділ
«Передозування»).

Під час
лікування
амоксициліном
слід застосовувати
ферментативні
методи
визначення
глюкооксидази
при
випробуванні
на наявність
глюкози в
сечі,
оскільки при
застосуванні
неферментативних
методів є вірогідність
отримання
хибнопозитивних
результатів.

Наявність
клавуланової
кислоти у
препараті
Клавам може
призвести до
неспецифічного
зв’язування
IgG та
альбуміну
мембранами еритроцитів,
що може
призвести до
хибнопозитивних
результатів
проби Кумбса.

Повідомлялося
про
позитивні
результати ферментного
імуноаналізу
з
використанням
Platеlia Aspergillus виробництва
Bio-Rad Laboratories у
пацієнтів,
які приймали
амоксицилін/клавуланову
кислоту та у
яких згодом
була визнана
відсутність
інфекції Aspergillus.
Повідомлялося
про
перехресні
реакції з полісахаридами
та
поліфуранозами
non-Aspergillus при
проведенні імуноферментного
аналізу з
використанням
Рlatelia Aspergillus виробництва
Bio-Rad Laboratories. Тому
позитивні
результати у
пацієнтів, які
лікуються
амоксициліном/клавулановою
кислотою,
слід інтерпретувати
з
обережністю
та підтверджувати
іншими
діагностичними
методами.

Суспензія
Клавам
містить
аспартам (Е 951) –
джерело
фенілаланіну,
тому
препарат
слід призначати
з
обережністю
пацієнтам з
фенілкетонурією.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність. Репродуктивні
дослідження
на тваринах пероральних
і
парентеральних
форм амоксициліну/клавуланату не
виявили
жодної
тератогенної
дії. У ході
одного
дослідження
з участю
жінок з передчасним
розривом
оболонок
плода повідомлялося,
що
профілактичне
застосування
Клаваму може
бути
пов’язано з
підвищенням
ризику
некротизуючого
ентероколіту
у
новонароджених.
Як і при
застосуванні
інших
лікарських
засобів, слід
уникати застосування
препарату у
період
вагітності, особливо
в І
триместрі,
крім
випадків,
коли, на
думку лікаря,
таке
застосування
є необхідним.

Період
годування
груддю. Обидва
активні
компоненти
препарату
екскретуються
у грудне
молоко (немає
інформації
стосовно
впливу
клавулановї
кислоти на
немовля, яке
знаходиться
на грудному
вигодовуванні).
Відповідно, у
немовляти,
яке знаходиться
на грудному
вигодовуванні,
можлива
поява діареї
та грибкової
інфекції слизових
оболонок,
тому
годування
груддю слід
припинити.

Слід
прийняти до
уваги
можливість
виникнення
алергічних
реакцій. Клавам у
період
годування
груддю можна
застосовувати
лише тоді,
коли, на
думку лікаря,
користь від
застосування
буде
переважати
ризик.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Дослідження
щодо
здатності
препарату впливати
на швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
і працювати з
іншими механізмами
не
проводилися.
Проте
можливе виникнення
небажаних
ефектів
(таких як алергічні
реакції,
запаморочення,
судоми), які можуть
вплинути на
здатність
керувати автомобілем
і працювати з
іншими
механізмами
(див. розділ
«Побічні
реакції»).

Спосіб
застосування
та дози.

Препарат
слід
застосовувати
згідно з офіційними
рекомендаціями
щодо
антибіотикотерапії
та даними
місцевої
чутливості до
антибіотика
при
наявності.
Чутливість до
амоксициліну/клавуланату
відрізняється
у різних
регіонах та
може
змінюватися
з часом. При
необхідності
слід
провести визначення
чутливості
мікроорганізму
до антибіотика.

Дози
препарату
призначає
лікар
залежно від
очікуваних
мікроорганізмів
та їх чутливості
до
антибактеріальних
препаратів, тяжкості
захворювання
та
локалізації
інфекції,
віку, маси
тіла та
функції
нирок пацієнта.

У разі
необхідності
слід
розглянути
можливість
застосування
альтернативних
форм випуску Клаваму
(тобто таких,
що
забезпечують
вищі дози амоксициліну
та/або різні
співвідношення
вмісту
амоксициліну
та
клавуланової
кислоти) (див.
розділи
«Особливості
застосування»
та
«Фармакодинаміка»).

Для
дітей з масою
<40 кг ця
лікарська
форма
Клаваму
забезпечує
максимальну
добову дозу
2400 мг
амоксициліну/600
мг
клавуланової
кислоти за
умови
прийому, як
рекомендовано
нижче. Якщо
для
лікування
потрібно
призначати більші
дози
амоксициліну,
слід
застосовувати
інші форми
Клаваму, щоб
уникнути
призначення
зайвих
високих доз
клавуланової
кислоти.

Тривалість
лікування
визначають
за клінічною
відповіддю
пацієнта на
лікування. Деякі
інфекції
(наприклад
остеомієліт)
потребують
тривалішого
лікування. Лікування
не слід
проводити
більше 14 діб
без
консультації
лікаря.

Дорослі
та діти з
масою тіла ≥ 40
кг: слід
застосовувати
інші форми
Клаваму.

Діти
з масою тіла <
40 кг: від 20 мг/5 мг на 1 кг
маси тіла на
добу (при
інфекціях
легкої та середньої
тяжкості) до 60
мг/15 мг на 1 кг
маси тіла на
добу (при
тяжких
інфекціях) у
вигляді
трьох
окремих доз.

Клінічні
дані щодо
застосування
Клаваму зі
співвідношенням
амоксициліну
та кислоти
клавуланової
4:1 дітям віком
до 2 років у дозі
понад 40 мг/10
мг/кг маси
тіла на добу
відсутні.

Порушення
функції
нирок

Коригування
дози
базується на
максимальних
рекомендованих
дозах
амоксициліну
та залежить
від
швидкості
клубочкової
фільтрації.
Для
пацієнтів з
кліренсом
креатиніну
понад 30 мл/хв
регулювання
дози не потрібне.

Діти
з масою тіла <
40 кг
Таблиця 2

КК
10-30 мл/хв

15 мг/3,75 мг/кг 2
рази на добу
(максимум 500
мг/125 мг 2 рази
на добу)

КК
< 10 мл/хв

15 мг/3,75 мг/кг як
одноразова
добова доза
(максимум 500
мг/125 мг)

Гемодіаліз

15 мг/3,75 мг/кг 1
раз на добу.

До
гемодіалізу
15 мг/3,75 мг/кг,
для
відновлення
концентрації
препарату –
15 мг/3,75 мг/кг
після
діалізу.

Порушення
функції
печінки

Препарат
застосовують
з
обережністю.
Слід
регулярно
контролювати
функцію
печінки.

Спосіб
застосування

Для
оптимальної
абсорбції та
зменшення можливих
побічних
ефектів з
боку
травного тракту
препарат
слід
приймати на
початку прийому
їжі.

Розпочинати
лікування
можна з
парентерального
введення
препарату, а
продовжувати
формою
препарату
для
перорального
застосування.

Приготування
100 мл
суспензії: перед
застосуванням
перевірити
цілісність
кришки, що
закривається.
Струсити
флакон, щоб порошок
відділився
від стінок і
дна. Додати
питну воду
двома
порціями
(спочатку до 2/3,
а потім до
мітки на
флаконі),
струшуючи
флакон
кожного разу.
ПЕРЕД КОЖНИМ
ПРИЙОМОМ ДОБРЕ
ЗБОВТАТИ.

Діти.

Застосовують
дітям віком
від 2 місяців. Дітям
з масою тіла
більше 40 кг
призначають препарат
в іншій
лікарській
формі.

Передозування.

Симптоми

Можуть
спостерігатися
симптоми
розладів
шлунково-кишкового
тракту та
порушення балансу
рідини та
електролітів.
Спостерігалася
кристалурія,
пов’язана з
прийомом амоксициліну,
що в окремих
випадках
призводила
до ниркової
недостатності
(див. розділ
«Особливості
застосування»).

У пацієнтів
з порушенням
функції
нирок та у
пацієнтів,
які
приймають
високі дози
препарату,
можливе
виникнення
судом.

Повідомлялося
про осідання
амоксициліну
у катетерах
сечового
міхура,
переважно після
внутрішньовенного
введення у
високих
дозах. Слід
регулярно
перевіряти
прохідність
катетерів
(див. розділ
«Особливості
застосування»).

Лікування

Порушення з
боку
шлунково-кишкового
тракту можна
лікувати
симптоматично,
звертаючи
увагу на
баланс
рідини/електролітів.

Амоксицилін/клавуланова
кислота
можуть бути
видалені з
кровотоку за
допомогою гемодіалізу.

Побічні
реакції.

Найбільш
часто
повідомлялося
про такі побічні
реакції на
препарат (ПР),
як діарея, нудота
та блювання.
Перелік
небажаних
реакцій на
препарат,
відомих з
клінічних
досліджень і
постреєстраційного
нагляду та
класифікованих
за
системно-органним
класом MedDRA,
надається
нижче.

Застосовується
така
класифікація
частоти
виникнення
побічних
ефектів:

дуже
часто ³ 1/10;

часто ³ 1/100 та < 1/10;

нечасто
³ 1/1000 та < 1/100;

рідко ³ 1/10000 та < 1/1000;

дуже
рідко < 1/10000;

невідомо
(частоту
неможливо
оцінити з наявних
даних).

Інфекції та
інвазії.

Часто:
кандидоз
шкіри та
слизових
оболонок.

Невідомо:
надмірне
розмноження
мікроорганізмів,
нечутливих
до препарату.

Розлади з
боку
кровотворної
та лімфатичної
системи.

Рідко:
оборотна
лейкопенія
(включаючи
нейтропенію)
та
тромбоцитопенія.

Невідомо:
оборотний
агранулоцитоз
і гемолітична
анемія;
збільшення
часу
кровотечі та
протромбінового
індексу1.

Розлади з
боку серця.

Невідомо:
Синдром
Коуніса.

Розлади з
боку імунної
системи 8.

Невідомо:
ангіоневротичний
набряк, анафілаксія,
синдром,
подібний до
сироваткової
хвороби,
алергічний
васкуліт.

Розлади з
боку
нервової
системи.

Нечасто:
запаморочення,
головний
біль.

Невідомо:
оборотна
гіперактивність
і судоми 1асептичний
менінгіт.

Розлади
з боку шлунково-кишкового
тракту.

Часто:
діарея,
нудота2,
блювання.

Нечасто:
розлади
шлунка.

Невідомо:
антибіотикоасоційований
коліт 3,
«чорний
волохатий
язик», зміна
забарвлення
зубної емалі 9,
синдром
медикаментозного
ентероколіту
(drug-induced enterocolitis syndrome – DIES)),
гострий
панкреатит.

Гепатобіліарні
розлади.

Нечасто:
підвищення
рівня АСТ
та/або АЛТ 4.

Невідомо:
гепатити 5
та
холестатична
жовтяниця 5.

Розлади
з боку шкіри та підшкірних тканин 6.

Нечасто:
шкірні
висипання,
свербіж,
кропив’янка.

Рідко:
мультиформна
еритема.

Невідомо:
синдром
Стівенса –
Джонсона, токсичний
епідермальний
некроліз,
бульозний
ексфоліативний
дерматит,
гострий
генералізований
екзантематозний
пустульоз1,
реакція на
ліки з
еозинофілією
та системними
симптомами (DRESS),
хвороба
лінійного
імуноглобуліну
А (IgA).

Розлади
з боку нирок
та
сечовивідних
шляхів.

Дуже
рідко:
інтерстиціальний
нефрит, кристалурія7
(включаючи
гостре
ураження
нирок).

1 Див. розділ
«Особливості
застосування».

2 Нудота
частіше
пов’язана з
прийомом
більш
високих
пероральних
доз
препарату.
При виникненні
шлунково-кишкових
реакцій їх тяжкість
можна
знизити
шляхом
прийому Клаваму під
час їди.

3 У тому
числі
псевдомембранозний
коліт і геморагічний
коліт (див.
розділ
«Особливості
застосування»).

4 Помірне
підвищення
рівнів AСT
та/або AЛT частіше
спостерігалося
у пацієнтів,
які отримували
лікування
антибіотиками
бета-лактамної
групи, але
значимість
цих
результатів
невідома.

5 Ці явища
спостерігалися
у разі
застосування
інших
антибіотиків
пеніцилінового
та
цефалоспоринового
ряду (див.
розділ «Особливості
застосування»).

6 При
виникненні
реакцій
підвищеної
чутливості
(дерматиту)
застосування
препарату слід
припинити
(див. розділ
«Особливості
застосування»).

7 Див. розділ
«Передозування».

8 Див. розділ
«Протипоказання»
та  «Особливості
застосування».

9 Про зміну
забарвлення
зубної емалі
дуже рідко
повідомлялося
у дітей.
Ретельна
гігієна
ротової
порожнини
може
попередити
таку зміну
забарвлення,
оскільки це
явище усувається
шляхом
чищення
зубів.

Термін
придатності.

2
роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
при
температурі
не вище 25 °С у
недоступному
для дітей
місці.

Після
приготування
суспензії зберігати
протягом 7
діб при
температурі
2-8 °С.

Упаковка.

По
1 флакону
об’ємом 100 мл
із мірним
ковпачком у
картонній
упаковці.

Категорія
відпуску.

За
рецептом.

Виробник.

Алкем
Лабораторіз
Лтд.

Місцезнаходження
виробника та
його адреса
місця
провадження
діяльності.

167 Махатма
Ганді, Удіог
Нагар,
Дабхел,
Даман, 396210, Індія.