ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

ДОКСИЛАМІН-КРЕВЕЛЬ

Склад:

діюча
речовина: доксиламіну
сукцинат;

1 мл (22
краплі)
містить
доксиламіну
сукцинату 25
мг;

допоміжні
речовини: етанол
96 %, олія м’яти, вода
очищена.

Лікарська
форма. Краплі
оральні,
розчин.

Основні фізико-хімічні
властивості: прозорий
безбарвний
розчин з
м’ятним запахом.

Фармакотерапевтична
група. Антигістамінні
засоби для
системного
застосування.
Аміноалкілові
ефіри. Код АТХ
R06A A09.

Снодійні
та седативні
засоби. Інші
снодійні та
седативні
засоби.  Код ATХ N05C M.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Доксиламіну
сукцинат - це антигістамінний
засіб
(похідне
моноетаноламіну)
з
седативними
властивостями.
Антигістамінні
засоби, які
також
називають
антагоністами
H1-рецепторів,
добре відомі
тим, що чинять
седативну
дію на
людину.
Доксиламін
послаблює
багато
ефектів
ендогенного
гістаміну,
блокуючи H1-рецептори.
Гальмівна дія
на ЦНС,
найімовірніше,
обумовлена
його високою
спорідненістю
з H1-рецепторами
в мозку.

Доксиламіну
сукцинат
завдяки його
седативним
властивостям
використовують
для
короткочасного
лікування
порушень сну.
Доксиламіну сукцинат
покращує сон,
тривалість
засинання
зменшується,
а тривалість
сну збільшується.

Багато
антагоністів
H1-рецепторів
інгібують
дію
ацетилхоліну
на
мускаринові
рецептори.
Пов’язані з
цим можливі
небажані
антихолінергічні
ефекти зазначені
в розділі «Побічні
реакції».
Антихолінергічні
властивості
не впливають
на ефективність
доксиламіну.

Фармакокінетика.

Після
прийому
всередину
доксиламін
швидко і
практично
повністю
всмоктується.
Дія лікарського
засобу
починає
проявлятися
протягом 30
хвилин,
максимальна
концентрація
в сироватці
крові, 99 нг/мл,
виявляється
через 2,4 години
після
перорального
прийому дози
25 мг. Тривалість
дії
становить 3–6 годин.

Доксиламін
метаболізується
переважно в печінці.
Були виявлені
N-десметил
доксиламін, N,
N-дидесметил
доксиламін і
їхні N-ацетил
кон’югати.
Період
напіввиведення
вихідної сполуки
коливається
в межах від 10,1
до 12 год. Велика
частина
прийнятої
дози (близько
60 %) виводиться
в
незміненому
вигляді з
сечею, а
частина, що
залишилася,
елімінується
різними
метаболічними
шляхами.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Симптоматичне
лікування
епізодичних
порушень сну
(порушень
засипання
або підтримки
сну) у
дорослих.

Протипоказання.

·
Підвищена
чутливість
до діючої
речовини, олії
м’яти або до
будь-якої допоміжної
речовини лікарського
засобу.

·
Підвищена
чутливість
до
антигістамінних
лікарських
засобів.

·
Гострий
напад астми.

·
Закритокутова
глаукома.

·
Вроджений
синдром
подовженого
інтервалу QT.

·
Феохромоцитома.

·
Гіпертрофія
передміхурової
залози з
порушенням
відтоку сечі.

·
Гострі
отруєння
алкоголем,
седативними,
болезаспокійливими
або
психотропними
засобами
(нейролептиками,
транквілізаторами,
антидепресантами,
препаратами літію).

·
Епілепсія.

·
Одночасне
лікування
інгібіторами
моноаміноксидази.

·
Годування
груддю.

Пацієнти
з
бронхіальною
астмою або
іншими
респіраторними
захворюваннями,
які
характеризуються
підвищеною
чутливістю
дихальних
шляхів, не
повинні застосовувати
Доксиламін-Кревель
у зв’язку з
тим, що він
містить олію
м’яти, вдихання
якої може
викликати
бронхіальний
спазм.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види взаємодій.

Застосування
лікарського
засобу Доксиламін-Кревель
одночасно
з
лікарськими
засобами, що
пригнічують
ЦНС
(наприклад
нейролептиками,
транквілізаторами,
антидепресантами,
снодійними
засобами,
анальгетиками,
анестетиками,
протиепілептичними
засобами),
може
підсилити
дію цих лікарських
засобів.
Необхідно
дотримуватися
обережності
при
поєднанні з
прокарбазином
або іншими антигістамінними
лікарськими
засобами
через
можливе
взаємне
посилення
пригнічувальної
дії на ЦНС.
Під час
лікування лікарським
засобом Доксиламін-Кревель
не слід
вживати
алкоголь,
оскільки
алкоголь
може
непередбачувано
посилювати
дію доксиламіну
сукцинату.

Результати
експерименту
на мишах
показують
дозозалежне
підвищення
ферментативної
активності
цитохрому Р450
(CYP450) в печінці.
Застосування
доксиламіну
призвело до
значної індукції
ферментів CYP2B і
помірної
індукції CYP3A і CYP2A.
Не можна
виключити
взаємодії з
лікарськими
засобами, що
метаболізуються
за участю цих
CYP-ферментів
(такими як
антиаритмічні
засоби,
інгібітори
протеази, нейролептики,
бета-адреноблокатори,
імунодепресанти,
протиепілептичні
засоби).

Антихолінергічний
ефект
доксиламіну
сукцинату
може бути
непередбачувано
збільшений і
пролонгований
при
одночасному
прийомі з
іншими
лікарськими
засобами, що
чинять
антихолінергічну
дію (наприклад
з атропіном,
біпериденом,
трициклічними
антидепресантами).
Доксиламіну
сукцинат не
можна
поєднувати з
інгібіторами
моноаміноксидази.
Антихолінергічна
дія
доксиламіну
сукцинату
при
одночасному застосуванні
з
інгібіторами
моноаміноксидази
може посилюватися,
що може
проявитися
небезпечною
для життя
паралітичною
кишковою
непрохідністю,
затримкою
сечовипускання
або гострою
глаукомою
тощо. Крім
того,
взаємодія
між
доксиламіном
та
інгібіторами
моноаміноксидази
може
призвести до
гіпотензії, пригнічення
центральної
нервової
системи та
дихання.

При
одночасному
застосуванні
лікарського
засобу Доксиламін-Кревель
з
гіпотензивними
засобами
центральної
дії (такими
як гуанабенз,
клонідин,
альфа-метилдопа)
можливе посилення
седативної
дії.

Ознаки
початку
ураження
внутрішнього
вуха (шум у
вухах,
запаморочення,
затьмарення
свідомості),
викликаного
прийомом
ототоксичних
лікарських
засобів (таких
як
аміноглікозиди,
саліцилати, сечогінні
засоби), може
замаскувати
їх одночасний
прийом з
антигістамінними
засобами.

Після
лікування
доксиламіну
сукцинатом
результати
шкірних проб
можуть бути помилково
негативні.

Для
лікування
гіпотонії
пацієнтам,
які
приймають
доксиламіну
сукцинат, не
можна застосовувати
епінефрин
(адреналін),
тому що в
цьому
випадку
епінефрин
(адреналін) може
посиліти гіпотензію.
При важких
шокових
станах можна
застосовувати
норепінефрин
(норадреналін)
(див. розділ «Передозування»).

Одночасний
прийом
лікарських
засобів, що чинять
фотосенсибілізуючу
дію, і
антигістамінних
засобів може
призвести до
посилення
фотосенсибілізації.

Особливості
застосування.

Доксиламін-Кревель
необхідно з
обережністю
застосовувати
при:

-
порушеннях
функції
печінки;

- серцевій
недостатності
та
гіпертонії;

- хронічній
задишці і
бронхіальній
астмі;

-
гастроезофагеальному
(шлунково-стравохідному)
рефлюксі;

-
пілоростенозі;

-
ахалазії
кардії.

Доксиламін-Кревель
необхідно
застосовувати
з особливою
обережністю
пацієнтам з осередковими
ураженнями
кори
головного
мозку або
судомними нападами
в анамнезі,
оскільки
навіть
невеликі
дози лікарського
засобу
можуть спровокувати
тяжкі
епілептичні
напади.

Необхідно
взяти до
уваги, що
навіть
порівняно
невисокі
дози
доксиламіну
сукцинату
можуть
спровокувати
судоми у
пацієнтів з
органічними
ураженнями
головного
мозку і
судомами в
анамнезі.
Рекомендується
проводити
ЕЕГ
(електроенцефалограму).
Протисудомна
терапія не
повинна
перериватися
під час
застосування
лікарського
засобу Доксиламін-Кревель.

Під
час
лікування
антигістамінними
засобами
рекомендується
проводити
регулярний
контроль
функції
серця,
оскільки є
повідомлення
про зміни ЕКГ,
зокрема
через зміни
фази
реполяризації.
Це особливо
важливо для
пацієнтів
літнього
віку та
хворих з
серцевою
недостатністю.
Особливу
обережність
необхідно
проявляти
при
лікуванні пацієнтів
з
артеріальною
гіпертензією,
оскільки
антигістамінні
засоби
можуть
підвищувати артеріальний
тиск.

Доксиламін-Кревель
не
призначають
дітям.

Доксиламін-Кревель
містить 55 об. % етанолу
(етилового
спирту), що
становить до
0,9 г етилового
спирту в одній
дозі лікарського
засобу (до 44
крапель).

Лікарський
засіб може
бути
небезпечний
для людей,
які
страждають
алкоголізмом,
вагітним і
жінкам, що
годують
груддю, пацієнтам
із
захворюваннями
печінки або
епілепсією, органічними
захворюваннями
головного
мозку.

Дія
інших
лікарських
засобів може
бути зменшена
або посилена.

Як і
при
застосуванні
інших
снодійних
засобів,
пероральне
застосування
доксиламіну сукцинату
може
призвести до
розвитку фізичної
та
психологічної
залежності.
Ризик розвитку
залежності
зростає зі
збільшенням
дози та
тривалості
лікування та
додатково підвищується
у пацієнтів з
алкогольною
або
наркотичною
залежністю в
анамнезі, лікарською
чи іншою.

Після
повторного
застосування
пероральних
заспокійливих/снодійних
засобів можлива
втрата
ефективності
(розвиток толерантності).

Примітка. Не всі
розлади сну
вимагають
медикаментозної
терапії.
Часто
розлади сну
пов’язані з погіршенням
стану здоров’я
або
душевними
розладами і
можуть бути
усунені
іншими
способами
або
лікуванням
основного
захворювання.
Не слід
проводити
тривале
лікування
хронічних
порушень сну
(включаючи
порушення засинання
або
підтримання
сну)
лікарським засобом
Доксиламін-Кревель
без
консультації
лікаря.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Епідеміологічні
дослідження
лікарських
засобів, що
містять
доксиламін,
не виявили ознак
тератогенного
ефекту у
людей. Недостатньо
досвіду
застосування
доксиламіну
протягом
другого та третього
триместрів. Не
можна
виключити
фармакологічний
вплив на
плід. Доклінічних
даних щодо
репродуктивної
токсичності
недостатньо (дослідження
на тваринах
показали, що
доксиламін
проникає
через плаценту
у мишей.
Доксиламін
можна
виявити в
ембріонах у
концентраціях,
вищих за
рівні у плазмі
вагітних
самок). Застосування
лікарського
засобу Доксиламін-Кревель
рекомендується
уникати під
час
вагітності.

Фізичні/хімічні
дані
свідчать про
те, що доксиламіну
сукцинат виділяється
в грудне
молоко.
Оскільки
новонароджені
можуть бути
більш
чутливими до
дії антигістамінних
засобів і до
появи
парадоксального
збудження та
неспокою, не
можна
виключити
ризик для
немовлят, які
перебувають
на грудному
вигодовуванні.
Тому
доксиламін
протипоказаний
під час годування
груддю
(дивись
розділ
«Особливості
застосування»).

Немає
даних щодо
можливого
впливу
доксиламіну
на
фертильність
людини. Дослідження
на тваринах
не показали
впливу на
фертильність
навіть при застосуванні
доз, значно
вищих за
рекомендовані
для клінічної
практики (не
спостерігалося
жодного
впливу на
фертильність
щурів, навіть
після
застосування
доз, що
значно
перевищують
рекомендовані
для
клінічної
практики.
Даних про пери-
та
постнатальний
розвиток  немає).

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Лікарський
засіб (навіть
при
належному застосуванні)
може негативно
впливати на
швидкість
реакції,
здатність
керувати автомобілем
і працювати з
іншими механізмами,
особливо при
одночасному застосуванні
лікарського засобу
і вживанні алкоголю.
Тому слід
уникати
керування
автомобілем,
роботи з іншими
механізмами
та інших
потенційно
небезпечних
видів
діяльності
принаймні
протягом
першої фази
лікування.

Спосіб
застосування
та дози.

Якщо
лікар не
призначив
інакше,
разова доза лікарського
засобу Доксиламін-Кревель
для дорослих
становить 22
краплі (що
відповідає 25
мг
доксиламіну
сукцинату).
При стійких
порушеннях
сну пацієнт
може
прийняти до 44
крапель лікарського
засобу Доксиламін-Кревель
(50 мг
доксиламіну
сукцинату) - максимальна
доза. Не слід
перевищувати
максимальну
добову дозу.

Пацієнтам
з порушеннями
функцій
нирок або
печінки,
літнім і
ослабленим
пацієнтам,
які можуть
бути більш
чутливі до
дії
доксиламіну,
слід зменшити
дозу лікарського
засобу.

Краплі
слід
приймати з
достатньою
кількістю
рідини (води)
за 30 хвилин - 1 годину до
сну.

Після
прийому лікарського
засобу Доксиламін-Кревель
важливо
забезпечити достатню
тривалість
сну, що дасть
змогу
уникнути
зниження
швидкості
реакції вранці.

При
гострих
порушеннях
сну слід
обмежитися
одноразовим
прийомом. Тривалість
лікування
повинна буди
якомога коротшою.
Як правило, лікування
має тривати
лише кілька
днів і не
повинно
перевищувати
14 днів після
початку
щоденного
застосування
препарату.
Якщо
порушення сну
не зникають,
необхідно
звернутися
до лікаря.

Діти.

Лікарський
засіб не
застосовують
дітям.

Передозування.

Важливо
враховувати
отруєння при
застосуванні
великих доз лікарського
засобу з метою
суїциду.

Симптоми:

-
від
сонливості
до коми,
іноді зі
збудженням і
маренням;

-
антихолінергічні
ефекти:
розпливчастий
зір, гостра
глаукома,
пригнічення
перистальтики
кишечнику,
затримка
сечовипускання;

-
серцево-судинна
система:
артеріальна
гіпотензія,
тахікардія
або
брадикардія,
шлуночкова
тахіаритмія, серцева
недостатність.

-
гіпотермія
або
гіпертермія;

-
церебральні
судоми;

-
респіраторні
ускладнення:
ціаноз, пригнічення
дихання,
апное,
аспірація.

Відомі
випадки
розвитку
рабдоміолізу
в результаті
отруєння
доксиламіну
сукцинатом.

В
публікації 2002
(Lee і Lee)
повідомили
про випадок,
коли в
результаті
прийому
пацієнтом
через стійке
безсоння 500 мг
доксиламіну
розвинувся
гострий
панкреатит і
гостра
ниркова недостатність.

Лікування
симптоматичне
і
ґрунтується
на загальних
принципах
лікування
отруєнь з
такими особливостями:

-
при
прийомі
всередину
великої
кількості лікарського
засобу
проводять
раннє промивання
шлунка або штучно
викликають
блювання;

-
аналептики
протипоказані,
оскільки
через
можливе
зниження
судомного
порога, викликаного
прийомом
доксиламіну,
підвищується
ризик
церебральних
судом;

-
при
гіпотонії
через
парадоксальне
посилення
дії не
призначають
засоби, що
діють на
серцево-судинну
систему, типу
епінефрину
(адреналіну),
а
застосовують
засоби типу норепінефрину
(норадреналіну),
наприклад, безперервна
крапельна
інфузія
норепінефрину
(норадреналіну)
або
ангіотензинаміду.
Необхідно
уникати
застосування
бета-агоністів,
оскільки
вони можуть
посилити
вазодилатацію;

-
при
тяжкому
отруєнні
(втрата
свідомості, серцева
аритмія) або
виникненні
антихолінергічного
синдрому в
умовах інтенсивної
терапії
(контроль
ЕКГ) можна
застосувати
антидот -
фізостигміну
саліцилат;

-
при
повторюваних
епілептичних
нападах
призначають
протисудомні
лікарські
засоби, але з
огляду на підвищений
ризик
пригнічення
дихання тільки
тоді, коли є
можливість
проводити
штучну
вентиляцію
легенів.

Гемодіаліз,
гемофільтрація
і перитонеальний
діаліз не
вивчалися у разі
передозування
доксиламіном
і навряд чи можуть
бути
ефективні,
зважаючи на
великий об’єм
розподілу.
Ефективність
форсованого
діурезу не
встановлена.

Побічні реакції.

Частота
виникнення
побічних
реакцій,
наведених
нижче, оцінюється
таким чином:

• дуже
часто (> 1/10);

•
часто (> 1/100, < 1/10);

•
нечасто (> 1/1 000, < 1/100);

•
рідко (> 1/10 000, < 1/1 000);

• дуже
рідко (> 1/10 000);

• невідомо
(частоту
неможливо
оцінити за наявними
даними).

З
боку
кровотворної
та
лімфатичної
системи: у
виняткових
випадках
після
застосування
антигістамінних
лікарських
засобів
можуть
виникнути
лейкопенія,
тромбоцитопенія
і гемолітична
анемія. Дуже
рідко
спостерігалися
апластична
анемія та
агранулоцитоз.

З
боку
ендокринної
системи: у
пацієнтів з
феохромоцитомою
прийом
антигістамінних
лікарських
засобів може
призвести до
збільшення
викиду
катехоламінів.

Психічні
розлади: до
побічних дій,
що залежать
від
індивідуальної
чутливості
та прийнятої
дози, належать:
уповільнена
реакція,
порушення
концентрації,
депресія.

Можливий
розвиток
парадоксальних
реакцій
(занепокоєння,
збудження,
стрес,
безсоння,
кошмари,
сплутаність
свідомості,
галюцинації,
тремор).
Різка
відміна
лікарського
засобу після
тривалого
застосування
може призвести
до посилення
порушень сну.

Залежність:
при
застосуванні
доксиламіну
сукцинату, як
і при застосуванні
інших
снодійних
засобів, може
розвиватися
фізична і
психічна
залежність.
Ризик
розвитку
залежності
зростає з підвищенням
дози і
тривалості
лікування і є
вищим у
пацієнтів з
алкогольною
або наркотичною
залежністю в
анамнезі.

Повторне
безсоння: різке
припинення
прийому
доксиламіну
сукцинату
навіть після
короткого
курсу лікування
може
супроводжуватися
тимчасовими
порушеннями
сну. Тому
рекомендується
у разі
необхідності
завершувати
лікування
поступовим
зменшенням
дози.

Антероградна
амнезія: снодійні
засоби,
навіть у
терапевтичних
дозах, можуть
викликати
антероградну
амнезію,
особливо в
перші години
після
прийому. Ризик
підвищується
зі
збільшенням
дози, однак
може бути
знижений
завдяки
тривалому і
безперервному
сну (7-8
годин).

З
боку
нервової
системи: запаморочення,
головний
біль,
сонливість. У
рідкісних
випадках
можливі
церебральні
судоми.

З
боку органів
зору: розлад
акомодації,
підвищення
внутрішньоочного
тиску.

З
боку органів
слуху і
вушного
лабіринту: шум у
вухах.

З
боку
серцево-судинної
системи: тахікардія,
порушення
серцевого
ритму, артеріальна гіпотензія,
гіпертензія
і
декомпенсована
серцева
недостатність.
У деяких
випадках
спостерігалися
зміни ЕКГ.

З
боку
дихальних
шляхів,
органів
грудної клітки
та середостіння:
згущення
секрету,
бронхообструкція
і бронхоспазм
можуть
призвести до
порушення функції
легенів.

З
боку
шлунково-кишкового
тракту: можуть
проявитися
вегетативні
побічні ефекти:
сухість у
роті, запор,
нудота,
блювання,
діарея,
втрата або
підвищення
апетиту,
епігастральні
болі; в дуже
рідкісних
випадках -
небезпечна
для життя
паралітична
кишкова
непрохідність.

З
боку печінки
і жовчного
міхура: є
повідомлення
про
порушення
функції печінки
(холестатичної
жовтяниці) на
тлі антигістамінної
терапії.

З
боку шкіри та
підшкірної
клітковини: є
дані про
алергічні
шкірні
реакції,
фотосенсибілізацію
і порушення
терморегуляції
в період
лікування
антигістамінними
лікарськими
засобами.

З
боку
скелетної
мускулатури
і сполучної тканини:
м’язова
слабкість.

З
боку нирок та
сечовивідних
шляхів: порушення
сечовипускання.

Загальні
розлади: відчуття
закладеності
носа, втома,
слабкість.

Тривалий
прийом
седативних/снодійних
засобів може
призвести до
втрати
ефективності
- розвитку
толерантності.

Примітка. Ретельний
індивідуальний
підбір
дозування
дає змогу
скоротити частоту
і
вираженість
побічних
реакцій. Імовірність
виникнення
побічних
реакцій у літніх
пацієнтів
вища. У цієї
групи пацієнтів
також
підвищений
ризик втрати
свідомості
(непритомності).

Повідомлення
про
підозрювані
побічні
реакції

Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції
після
реєстрації
лікарського
засобу має
важливе
значення. Це
дає змогу
проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
при
застосуванні
цього
лікарського
засобу.
Медичним та
фармацевтичним
працівникам,
а також
пацієнтам
або їхнім
законним
представникам
слід
повідомляти
про усі
випадки
підозрюваних
побічних реакцій
та
відсутності
ефективності
лікарського
засобу через
Автоматизовану
інформаційну
систему з
фармаконагляду
за посиланням:
https://aisf.dec.gov.ua/.

Термін
придатності. 5 років.

Термін
придатності
після першого
відкриття флакона
– 6 місяців.

Умови
зберігання.

Зберігати
в
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 25 °C.

Зберігати
у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.

По
20 мл або 50 мл у
флаконі-крапельниці;
по 1 флакону-крапельниці
в картонній
коробці.

Категорія
відпуску. Без
рецепта – 20 мл,
за рецептом –
50 мл.

Виробник.

Кревель
Мойзельбах
ГмбХ/Krewel Meuselbach GmbH.

Місцезнаходження
виробника та
його адреса
місця
провадження
діяльності.

Кревельштрассе
2, 53783 Айторф,
Німеччина/Krewelstrasse
2, 53783 Eitorf, Germany.