ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

НЕВРАЛОН

(NEVRALON)

Склад:

діючі
речовини: тіаміну
гідрохлорид, піридоксину
гідрохлорид, ціанокобаламін;

1 мл розчину
містить
тіаміну
гідрохлориду
50 мг,
піридоксину
гідрохлориду
50 мг, ціанокобаламіну
500 мкг;

допоміжні
речовини:
лідокаїну
гідрохлорид,
спирт
бензиловий, калію
гексаціаноферат
(ІІІ), натрію
гексаметафосфат,
розчин
натрію
гідроксиду,
вода для
ін’єкцій.

Лікарська
форма. Розчин для
ін’єкцій.

Основні
фізико-хімічні
властивості: прозорий
розчин
темно-червоного
кольору.

Фармакотерапевтична
група.

Препарати
вітаміну В1 у
комбінації з
вітаміном В6
та/або
вітаміном В12.
Код АТХ А11D В.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Нейротропні
вітаміни
групи В
чинять сприятливу
дію при
запальних і
дегенеративних
захворюваннях
нервів та
рухового
апарату. У
великих
дозах мають
аналгетичні
властивості,
сприяють
покращанню
кровообігу
та нормалізують
роботу
нервової
системи і процес
кровотворення.
Також лікарські
засоби
вітамінів
групи В
застосовуються
для усунення
дефіцитних
станів.

Тіамін
(вітамін В1) є дуже
важливою
активною
речовиною. В
організмі
фосфорилюється
з утворенням
біологічно
активних
тіаміндифосфату
(кокарбоксилаза)
і
тіамінтрифосфату
(ТТР).
Тіаміндифосфат
як коензим
бере участь у
важливих функціях
вуглеводного
обміну, які
мають вирішальне
значення в
обмінних
процесах нервової
тканини,
впливають на
проведення нервового
імпульсу у
синапсах. При
недостатності
вітаміну В1
у тканинах
відбувається
накопичення
метаболітів,
у першу чергу
молочної і
піровиноградної
кислоти, що
призводить
до різних
патологічних
станів і розладів
діяльності
нервової
системи.

Піридоксин
(вітамін В6) у
своїй
фосфорильованій
формі (піридоксаль-5’-фосфат,
PALP) є коензимом
ряду ферментів,
які
взаємодіють
у загальному
неокисному
метаболізмі
амінокислот.
Через декарбоксилювання
вони
залучаються
до утворення
фізіологічно
активних амінів
(адреналіну,
гістаміну,
серотоніну, допаміну,
тираміну),
через
трансамінування
— до
анаболічних
і
катаболічних
процесів
обміну
(наприклад,
глутамат-оксалоацетаттрансаміназа,
глутаматпіруваттрансаміназа,
γ-аміномасляна
кислота,
α-кетоглютараттрансаміназа),
а також до
різних
процесів
розщеплення
і синтезу
амінокислот.
Вітамін В6
діє на
чотирьох
різних
ділянках
метаболізму
триптофану. У
межах
синтезу гемоглобіну
каталізує
утворення
α-аміно-b-кетоадинінової
кислоти.

Ціанокобаламін
(вітамін В12)
необхідний
для процесів
клітинного
метаболізму.
Він впливає
на функцію
кровотворення
(зовнішній
протианемічний
фактор), бере
участь в
утворенні
холіну,
метіоніну, креатиніну,
нуклеїнових
кислот,
чинить знеболювальну
дію.

Фармакокінетика.

Після
парентерального
введення
вітамін В1 розподіляється
в організмі.
Приблизно 1
мг тіаміну
розпадається
щоденно.
Метаболіти
виводяться
із сечею.
Дефосфорилювання
відбувається
у нирках.
Біологічний
період напіврозпаду
тіаміну
становить 0,35
години. Накопичення
В1 в
організмі не
відбувається
завдяки обмеженому
розчиненню в
ліпідах.

Після
парентерального
введення
вітамін В6
фосфорилюється
та
окиснюється
до піридоксаль-5-фосфату.
У плазмі
крові
піридоксаль-5-фосфат
і
піридоксаль
зв’язуються
з альбуміном.
Формою, яка
транспортується,
є піридоксаль.
Для
проходження
через
клітинну мембрану
піридоксаль-5-фосфат,
зв’язаний з
альбуміном,
гідролізується
лужною
фосфатазою у
піридоксаль.

Вітамін
В12 після
парентерального
введення
утворює транспортні
білкові
комплекси,
які швидко
абсорбуються
печінкою,
кістковим
мозком та
іншими
проліферативними
органами. Надходить
у жовч і бере
участь у
кишково-печінковій
циркуляції;
проходить
через плаценту.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Системні
неврологічні
захворювання,
спричинені
встановленим
дефіцитом
вітамінів B1,
B6 і B12, якщо
вони не
можуть бути
усунені
дієтичним
харчуванням.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до діючих
речовин або
до інших
компонентів
лікарського
засобу;

гостре
порушення
серцевої
провідності;

гостра
форма
декомпенсованої
серцевої недостатності;

вагітність;

період
годування
груддю;

через
наявність у
складі лікарського
засобу
вітаміну В1: алергічні
реакції;

через наявність
у складі лікарського
засобу
вітаміну В6:
виразкова
хвороба
шлунка і
дванадцятипалої
кишки у
стадії
загострення,
— оскільки
можливе
підвищення
кислотності
шлункового
соку;

через
наявність у
складі лікарського
засобу
вітаміну В12: еритремія,
еритроцитоз,
тромбоемболія;

через наявність
у складі лікарського
засобу
лідокаїну:
підвищена
індивідуальна
чутливість
до лідокаїну
або до інших
амідних
місцевоанестезуючих
засобів,
наявність в
анамнезі епілептиформних
судом на
лідокаїн,
тяжка брадикардія,
тяжка
артеріальна
гіпотензія,
кардіогенний
шок, тяжкі
форми
хронічної серцевої
недостатності
(ІІ–ІІІ
ступеня), синдром
слабкості
синусового
вузла, синдром
Вольфа — Паркінсона
— Уайта,
синдром
Адамса — Стокса,
атріовентрикулярна
блокада ІІ і
ІІІ ступеня,
гіповолемія,
тяжкі
порушення функції
печінки/нирок,
порфірія,
міастенія.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Вітамін В1
повністю
розкладається
сульфітвмісними
розчинами.
Інші
вітаміни
можуть бути
інактивовані
у присутності
продуктів
розпаду
вітаміну В1.
Терапевтичні
дози
вітаміну В6
можуть
послабити
ефект L-допи. Також
можливі
взаємодії з ізоніазидом,
D-пеніциламіном
та
циклосерином.

У
разі
парентерального
введення
лідокаїну
серцеві
побічні
ефекти
можуть
посилюватися
при
застосуванні
адреналіну
або норадреналіну.
Також
можливі
взаємодії із
сульфонамідами.

У
разі
передозування
місцевих
анестетиків
адреналін та
норадреналін
застосовувати
не можна.

Особливості
застосування.

Лікарський
засіб
містить
лідокаїну
гідрохлорид,
і тому його
слід вводити
лише
внутрішньом’язово.
Не дозволяється
внутрішньовенне
введення у кровоносну
систему. У
випадку
помилкової внутрішньовенної
ін’єкції, в
залежності від
ступеня
важкості
виниклих
симптомів, необхідний
медичний
контроль або
спостереження
в
стаціонарних
умовах.

Довготривале,
понад 6
місяців,
застосування
лікарського
засобу може
призвести до
оборотної
периферичної
сенсорної
нейропатії.

Лікарський
засіб
містить
бензиловий
спирт.

Бензиловий
спирт
пов’язаний
із ризиком серйозних
побічних
ефектів
(«синдром
задишки») у
новонароджених
та дітей
молодшого віку.

Через
ризик
накопичення
та
токсичності
(метаболічний
ацидоз)
великі
кількості
бензилового
спирту слід застосовувати
з
обережністю і
тільки у разі
крайньої
необхідності,
особливо для
людей з
порушенням
функції
печінки або
нирок, а
також при
вагітності
та в період
годування
груддю.

Лікарський
засіб
містить
менше
1 ммоль/дозу
натрію, тобто
практично
вільний від
натрію.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

У
період
вагітності
рекомендована
добова норма
вітаміну В1
становить 1,2
мг у 2-му
триместрі і 1,3
мг у 3-му триместрі,
а вітаміну В6
— 1,9 мг з 4-го
місяця
вагітності. У
період
вагітності
застосувати лікарський
засіб можна
лише у разі,
коли у
пацієнтки
підтверджено
дефіцит
вітамінів В1
і В6,
оскільки
безпека
дозування, що
перевищує рекомендовану
добову дозу,
ще не
встановлена.

У
період
годування
груддю
рекомендована
добова норма
споживання
вітаміну В1
становить 1,3
мг, а
вітаміну В6 —
1,9 мг.

Вітаміни
В1 та В6, В12
проникають у
грудне
молоко.
Високі дози
вітаміну В6
можуть
зменшувати
кількість
молока.

Лікарський
засіб
містить 100 мг
вітаміну В6
на 1 ампулу,
тому його не
слід
застосовувати
у період
вагітності
або
годування
груддю.

Вирішувати
питання про
застосування
лікарського
засобу у
період
вагітності
та годування
груддю слід
лише після
оцінки
ризику/користі
лікарем.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Лікарський
засіб не
впливає на
здатність
керувати
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Спосіб
застосування
та дози.

Спосіб
застосування.

Лікарський
засіб
призначений
для
внутрішньом’язового
введення.

Не
дозволяється
внутрішньовенне
введення в
кровоносну
систему. У
випадку
помилкової
внутрішньовенної
ін’єкції,
залежно від
ступеня
тяжкості
симптомів,
необхідний
медичний
контроль або
спостереження
в стаціонарних
умовах.

Ін’єкції
слід вводити
глибоко в
м’язи (внутрішньом’язово).

Дозування.

У
випадках
тяжкого та
гострого
болю лікарський
засіб
застосовувати
у дозі 2 мл 1 раз
на добу до
зняття
гострих
симптомів.
Після
завершення гострої
стадії та при
захворюваннях
слабкого
ступеня
лікарський
засіб
застосовувати
у дозі 2 мл 2–3
рази на
тиждень.

Протягом
терапії
рекомендується
щотижневий
лікарський
контроль.

Слід
прагнути до
того, щоб
якомога
раніше здійснити
перехід на
пероральну
терапію.

Діти.

Лікарський
засіб не
застосовувати
дітям.

Передозування.

Вітамін В1
має широкий
терапевтичний
діапазон.
Дуже високі
дози (більше 10
г) проявляють
курареподібний
ефект, пригнічуючи
провідність
нервових
імпульсів.

Вітамін В6 має
дуже низьку
токсичність.
Надмірне
застосування
вітаміну В6
у дозах
більше 1 г на
добу
протягом
кількох місяців
може
призвести до
нейротоксичних
ефектів.
Невропатії з
атаксією і
розлади чутливості,
церебральні
конвульсії
зі змінами на
ЕКГ, а також в
окремих
випадках гіпохромна
анемія і
себорейний
дерматит були
описані
після
введення
більше 2 г на
добу.

Вітамін В12:
після
парентерального
введення (у
рідкісних
випадках —
після
перорального
застосування)
доз вітаміну,
вищих, ніж
рекомендовані,
спостерігались
алергічні
реакції,
екзематозні
шкірні порушення
і
доброякісна
форма акне.
При тривалому
застосуванні
у високих
дозах можливе
порушення
активності
ферментів
печінки, біль
у ділянці
серця,
гіперкоагуляція.

Лікування:
симптоматична
терапія.

Лідокаїн:
симптоми
передозування
включають
психомоторне
збудження,
запаморочення,
загальну
слабкість,
зниження
артеріального
тиску,
тремор,
порушення
зору, тоніко-клонічні
судоми, кому,
колапс,
можлива атріовентрикулярна
блокада,
пригнічення
центральної
нервової
системи,
зупинка
дихання.
Перші
симптоми
передозування
у здорових
людей
виникають
при
концентрації
лідокаїну в
крові більше
0,006 мг/кг, судоми —
при 0,01 мг/кг.

Лікування:
припинення
введення лікарського
засобу,
оксигенотерапія,
протисудомні
засоби, вазоконстриктори
(норадреналін,
мезатон), при
брадикардії —
холінолітики
(0,5–1 мг
атропіну).
Можливе
проведення
інтубації,
штучної
вентиляції
легенів,
реанімаційних
заходів.
Діаліз не
ефективний.

Побічні
реакції.

Побічні
реакції
класифіковані
за системою
органів та
частотою
виникнення: дуже
часто (≥ 1/10),
часто (від ≥ 1/100
до < 1/10), нечасто (від
≥1/1.000 до <1/100), рідко (від
≥ 1/10.000 до < 1/1.000),
дуже рідко (<
1/10.000), невідомо
(частоту не
можна визначити
за наявними
даними).

З
боку імунної
системи:

дуже
рідко —
реакції
гіперчутливості
(наприклад,
екзантема,
задишка,
шоковий стан,
ангіоневротичний
набряк);
невідомо — алергічні
реакції,
спричинені
бензиловим
спиртом.

З
боку
серцево-судинної
системи:

дуже рідко —
тахікардія.

З
боку шкіри та
підшкірних
тканин:

дуже рідко —
пітливість,
вугрі, шкірні
реакції зі
свербежем та
кропив’янкою.

З
боку
організму в
цілому та
реакції у
місці
введення:

невідомо —
печіння в
місці
ін’єкції;
можливі
системні
реакції
через швидке
накопичення
(випадкова
внутрішньовенна
ін’єкція,
ін’єкція в
тканину з
високим
кровопостачанням)
або передозування,
зокрема
запаморочення,
блювання,
брадикардія,
порушення
серцевого ритму,
судоми.

Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції.

Повідомлення
про побічні
реакції
після реєстрації
лікарського
засобу має велике
значення. Це
дає змогу
проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
при застосуванні
цього
лікарського
засобу. Медичним
та
фармацевтичним
працівникам,
а також
пацієнтам
або їхнім
законним
представникам
слід
повідомляти
про усі
випадки
підозрюваних
побічних реакцій
та
відсутності
ефективності
лікарського
засобу через
Автоматизовану
інформаційну
систему з
фармаконагляду
за посиланням:
https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності.

3 роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
при
температурі
2–8 ºC в
оригінальній
упаковці та
недоступному
для дітей місці.

Несумісність.

Вітамін В1
несумісний з
окислювальними
і редукуючими
сполуками:
хлоридом
ртуті,
йодидом, карбонатом,
ацетатом,
таніновою
кислотою,
залізо-амоній-цитратом,
а також з
фенобарбіталом
натрієм,
рибофлавіном,
бензилпеніциліном,
глюкозою і
метабісульфітом,
оскільки
інактивується
в їх
присутності.
Мідь
прискорює
розпад
тіаміну; крім
того, тіамін
втрачає свою
дію при
збільшенні
значень рН
(більше ніж 3).

Вітамін В12
несумісний з
окислювальними
і редукуючими
сполуками та
з солями
важких
металів.

У
розчинах, що
містять
тіамін,
вітамін В12,
як і інші
фактори
комплексу
групи В,
швидко
руйнується
продуктами
розпаду
тіаміну (низькі
концентрації
іонів заліза
можуть захистити
від цього).
Також
рибофлавін,
зокрема в
поєднанні з
дією світла,
чинить руйнівну
дію;
нікотинамід
прискорює
фотоліз, тоді
як
антиоксиданти
чинять
інгібуючу дію.

Упаковка.

По 2 мл
в ампулах; по 5
ампул у
контурній
чарунковій
упаковці; по 1
контурній
чарунковій упаковці
в картонній
коробці.

Категорія
відпуску.

За рецептом.

Виробник.

УОРЛД
МЕДИЦИН ІЛАЧ
САН. ВЕ ТІДЖ. A.Ш.,
Туреччина/

WORLD MEDICINE ILAC SAN. VE TIC. A.S., Turkey.

Місцезнаходження
виробника та
його адреса
місця
провадження
діяльності.

ОПЗЧ,
квартал
Г.О.Паша, 6-та
вулиця, №30,
Черкезкой/Текірдаг,
Туреччина/

COSB G.O.Pasa Mah. 6. Cad. No:30, Cerkezkoy/Tekirdag, Turkey.

Заявник.

ТОВ «УОРЛД
МЕДИЦИН»,
Україна /

WORLD MEDICINE, LLC, Ukraine.