ІНСТРУКЦІЯ

для медичного застосування
лікарського засобу

РОЗАСТИН®

(ROSASTIN)

Склад:

діюча речовина: розувастатин;

1 таблетка містить розувастатину кальцію 5,2
мг, що еквівалентно розувастатину 5 мг;

1 таблетка містить розувастатину кальцію 10,4
мг, що еквівалентно розувастатину 10 мг;

1 таблетка містить розувастатину кальцію 20,8
мг, що еквівалентно розувастатину 20 мг;

1 таблетка містить розувастатину кальцію 41,6
мг, що еквівалентно розувастатину 40 мг;

допоміжні речовини: натрію гідрокарбонат; кальцію карбонат
осаджений; лактоза, моногідрат; целюлоза мікрокристалічна (PH 101); кросповідон,
тип А; повідон (К-30); целюлоза мікрокристалічна (PH 102); магнію стеарат;

для таблеток по 5 мг – суміш для плівкового покриття Opadry
Yellow (03K520021): HPMC 2910/гіпромелоза 6 сР (Е 464), титану діоксид (Е 171),
триацетин, тартразин (E 102), спеціальний червоний AG (Е 129),
індигокармін (Е 132);

для таблеток по 10 мг, 20 мг, 40 мг – суміш для плівкового покриття Opadry Pink (03K540034):
HPMC 2910/гіпромелоза 6 сР (Е 464), титану діоксид (Е 171), триацетин, жовтий захід
FCF (E 110), спеціальний
червоний AG (Е 129), індигокармін (Е 132).

Лікарська форма. Таблетки, вкриті
плівковою оболонкою.

Основні фізико-хімічні властивості:

таблетки по 5 мг – круглі, двоопуклі таблетки жовтого кольору, вкриті плівковою оболонкою, з гравіюванням
«5» на одній стороні та «R» на іншій, приблизно 7 мм у діаметрі;

таблетки по 10 мг – круглі, двоопуклі таблетки рожевого
кольору, вкриті плівковою оболонкою, з гравіюванням «10» на одній стороні та «R»
на іншій, приблизно 7 мм у діаметрі;

таблетки по 20 мг – круглі, двоопуклі таблетки рожевого
кольору, вкриті плівковою оболонкою, з гравіюванням «20» на одній стороні та «R»
на іншій, приблизно 9 мм у діаметрі;

таблетки по 40 мг – овальні, двоопуклі таблетки рожевого кольору,
вкриті плівковою оболонкою, з гравіюванням «40» на одній стороні та «R» на іншій,
приблизно 12 мм у довжину та 7 мм у ширину.

Фармакотерапевтична
група. Гіполіпідемічні засоби. Інгібітори ГМГ-КоА-редуктази.

Код АТХ С10А А07.

Фармакологічні властивості

Фармакодинаміка

Механізм
дії

Розувастатин −
це селективний та конкурентний інгібітор ГМГ-КоА-редуктази, ферменту, що обмежує
швидкість реакції та перетворює 3-гідрокси-3-метилглутарил кофермент А на мевалонат,
попередник холестерину. Основним місцем дії розувастатину є печінка, орган-мішень
для зменшення рівнів холестерину.

Розувастатин збільшує
кількість рецепторів ліпопротеїнів низької щільності (ЛПНЩ) на поверхні клітин печінки,
посилюючи захоплення та катаболізм ЛПНЩ, та пригнічує печінковий синтез ліпопротеїнів
дуже низької щільності (ЛПДНЩ), таким чином зменшуючи загальну кількість частинок
ЛПДНЩ та ЛПНЩ.

Розастин®
знижує підвищений рівень холестерину ЛПНЩ, загального холестерину та тригліцеридів
і підвищує рівень холестерину ліпопротеїнів високої щільності (ЛПВЩ). Він також
зменшує рівні апоВ, ХС-неЛПВЩ, ХС-ЛПДНЩ, ТГ-ЛПДНЩ та підвищує рівень апоА-І. Розастин®
також зменшує співвідношення ХС-ЛПНЩ/ХС-ЛПВЩ, загального ХС/ХС-ЛПВЩ, ХС-неЛПВЩ/ХС-ЛПВЩ
та апоВ/апоА-І.

Терапевтичний ефект
досягається протягом 1 тижня після початку застосування препарату, 90 % максимального
ефекту – через 2 тижні. Максимальний ефект зазвичай досягається через 4 тижні та
триває надалі.

Фармакокінетика

Всмоктування

Максимальна концентрація розувастатину у плазмі крові (Cmax) досягається
приблизно через 5 годин після перорального застосування. Абсолютна біодоступність
становить приблизно 20 %.

Розподіл

Розувастатин значним
чином захоплюється печінкою, яка є основним місцем синтезу холестерину та кліренсу
ХС-ЛПНЩ. Об’єм розподілу розувастатину становить приблизно 134 л. Приблизно 90 %
розувастатину зв’язується з білками плазми крові, переважно з альбуміном.

Метаболізм

Розувастатин зазнає
незначного метаболізму (приблизно 10 %). Дослідження метаболізму in vitro із
використанням гепатоцитів людини свідчать, що розувастатин є слабким субстратом
для метаболізму на основі ферментів цитохрому Р450. Основним задіяним ізоферментом
є CYP2C9, дещо меншу роль відіграють 2C19, 3A4 та 2D6. Основними визначеними метаболітами
є N-десметиловий та лактоновий метаболіти. N-десметил-метаболіт приблизно на 50
% менш активний, ніж розувастатин, лактоновий метаболіт вважається клінічно неактивним.
На розувастатин припадає більше 90 % активності циркулюючого інгібітора ГМГ-КоА-редуктази.

Виведення

Приблизно 90 % дози
розувастатину виводиться у незміненому стані з калом (разом всмоктана та невсмоктана
діюча речовина), решта виводиться із сечею. Приблизно 5 % виводиться із сечею у
незміненій формі. Період напіввиведення із плазми становить приблизно 19 годин і
не збільшується при підвищенні дози. Середнє геометричне значення кліренсу препарату
із плазми крові становить приблизно 50 л/год (коефіцієнт варіації – 21,7 %). Як
і щодо інших інгібіторів ГМГ-КоА редуктази, печінкове захоплення розувастатину відбувається
за участю мембранного транспортера OATP-C, який відіграє важливу роль у печінковій
елімінації розувастатину.

Лінійність

Системна експозиція
(AUC) розувастатину збільшується пропорційно дозі. При багаторазовому щоденному
застосуванні параметри фармакокінетики не змінюються.

Особливі
групи пацієнтів

Вік та стать

Не спостерігалося клінічного значущого впливу віку або статі пацієнта на фармакокінетику
розувастатину у дорослих. Експозиція розувастатину у дітей та
підлітків із гетерозиготною сімейною гіперхолестеринемією була подібною або нижчою,
ніж у дорослих пацієнтів з дисліпідемією (див. розділ «Діти»).

Раса

Дослідження фармакокінетики
виявили, що у пацієнтів монголоїдної раси (японців, китайців, філіппінців, в’єтнамців
та корейців) медіанні значення AUC та Cmax приблизно вдвічі вищі, ніж
у європейців; у індійців медіанні значення AUC та Cmax підвищені приблизно
в 1,3 раза. Аналіз популяційної фармакокінетики не виявив клінічно значущої різниці
між пацієнтами європеоїдної та негроїдної рас.

Порушення
функції нирок

У дослідженні за участю
пацієнтів із різним ступенем порушення функції нирок змін плазмових концентрацій
розувастатину або N-десметил-метаболіту в осіб зі слабкою чи помірною недостатністю
відзначено не було. У пацієнтів із тяжкими порушеннями функції нирок (кліренс креатиніну
<30 мл/хв) плазмові концентрації розувастатину були в 3 рази, а рівні N-десметил-метаболіту
в 9 разів вищими, ніж у здорових добровольців. Рівноважні плазмові концентрації
розувастатину у пацієнтів, які перебувають на гемодіалізі, були приблизно на 50
% вищими, ніж у здорових добровольців.

Порушення
функції печінки

У дослідженні за участю
пацієнтів із різним ступенем порушення функції печінки ознак підвищеної AUC розувастатину
не було виявлено у пацієнтів, стан яких оцінювався у 7 або менше балів за шкалою
Чайлда – П’ю. Однак у двох пацієнтів, які набрали 8 та 9 за шкалою Чайлда – П’ю,
AUC була щонайменше вдвічі вища, ніж у пацієнтів із меншими балами. Досвід застосування
розувастатину пацієнтам, стан яких оцінюється у більше ніж 9 балів за шкалою Чайлда
– П’ю, відсутній.

Генетичний поліморфізм

Розподіл інгібіторів ГМГ-КоА-редуктази,
в тому числі розувастатину, відбувається за участю транспортних білків ОАТР1В1 та
BCRP. У пацієнтів із генетичним поліморфізмом SLCO1B1 (OATP1B1) та/або ABCG2 (BCRP)
існує ризик підвищеної AUC розувастатину. При окремих формах поліморфізму SLCO1B1
с.521СС та ABCG2 с.421АА AUC розувастатину підвищена порівняно з генотипами SLCO1B1
с.521ТТ або ABCG2 с.421СС. Спеціальне генотипування в клінічній практиці не передбачене,
але пацієнтам із таким поліморфізмом рекомендується застосовувати меншу добову дозу
препарату.

Діти

Два дослідження фармакокінетики
розувастатину (таблеток) у дітей із гетерозиготною сімейною гіперхолестеринемією
віком від 10 до 17 років або від 6 до 17 років (загалом 214 пацієнтів) показали,
що експозиція лікарського засобу в дітей нижча або подібна до експозиції у дорослих
пацієнтів. Експозиція розувастатину була передбачуваною відповідно до дози та тривалості
прийому протягом більш ніж 2 років спостережень.

Клінічні характеристики

Показання

Для лікування гіперхолестеринемії

Дорослим, підліткам
та дітям віком від 6 років із первинною гіперхолестеринемією (типу ІІа, в тому числі
із гетерозиготною сімейною гіперхолестеринемією) або змішаною дисліпідемією (типу
IІb) як доповнення до дієти, коли дотримання дієти та застосування інших немедикаментозних
засобів (наприклад фізичних вправ, зниження маси тіла) є недостатнім.

Дорослим, підліткам
та дітям віком від 6 років при гомозиготній сімейній гіперхолестеринемії як доповнення
до дієти та інших ліпідознижуючих засобів лікування (наприклад аферезу ЛПНЩ) або
у випадках, коли таке лікування є недоречним.

Для профілактики серцево-судинних
порушень

Пацієнтам, яким, за оцінками, загрожує високий
ризик першого випадку серцево-судинного порушення (див. розділ «Фармакодинаміка»),
як доповнення до корекції інших факторів ризику.

Протипоказання

Препарат протипоказаний:

– пацієнтам із підвищеною чутливістю до розувастатину
або до будь-якої з допоміжних речовин препарату;

– пацієнтам із активним захворюванням печінки, в тому
числі стійкими підвищеннями сироваткових трансаміназ невідомої етіології та будь-якими
підвищеннями трансаміназ у сироватці, що втричі перевищують верхню межу норми (ВМН);

– пацієнтам із тяжкими порушеннями функції нирок (кліренс
креатиніну < 30 мл/хв);

– пацієнтам із міопатією;

– пацієнтам, які одночасно отримують комбінацію софосбувіру/велпатасвіру/
воксилапревіру (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види
взаємодій»);

– пацієнтам, які одночасно отримують циклоспорин;

– вагітним та жінкам, які годують груддю, а також жінкам
репродуктивного віку, які не використовують належні засоби контрацепції.

Доза 40 мг протипоказана пацієнтам зі схильністю до
міопатії/рабдоміолізу.

До факторів такого ризику належать:

– помірне порушення функції нирок (кліренс креатиніну
< 60 мл/хв);

– гіпотиреоз;

– наявність в особистому або родинному анамнезі спадкових
м’язових
захворювань;

– наявність в анамнезі міотоксичності на тлі застосування
інших інгібіторів ГМГ-КоА- редуктази або фібратів;

– зловживання алкоголем;

– ситуації, що можуть призвести до підвищення концентрації
препарату в плазмі крові;

– належність до монголоїдної раси;

– супутнє застосування фібратів (див. розділи «Фармакокінетика»,
«Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій» та «Особливості
застосування»).

Взаємодія з іншими лікарськими засобами
та інші види взаємодій

Вплив супутніх препаратів
на розувастатин

Інгібітори транспортних білків

Розувастатин є субстратом для деяких транспортних білків,
в тому числі печінкового транспортера захоплення ОАТР1В1 та ефлюксного транспортера
BCRP. Одночасне застосування препарату із лікарськими засобами, що пригнічують ці
транспортні білки, може призводити до підвищення концентрації розувастатину в плазмі
крові та збільшення ризику міопатії (див. розділи «Взаємодія з іншими лікарськими
засобами та інші види взаємодій», «Особливості застосування», «Спосіб застосування
та дози», таблицю 2).

Циклоспорин

У період супутнього застосування розувастатину та циклоспорину
значення AUC розувастатину були в середньому приблизно у 7 разів вищими, ніж ті,
які спостерігалися у здорових добровольців (див. таблицю 2). Препарат протипоказаний
пацієнтам, які одночасно отримують циклоспорин (див. розділ «Протипоказання»).

Супутнє застосування не впливало на концентрацію циклоспорину
в плазмі крові.

Інгібітори протеази

Хоча точний механізм взаємодії невідомий, одночасне
застосування інгібіторів протеази може значно збільшувати AUC розувастатину (див.
таблицю 2). Наприклад, у дослідженні фармакокінетики одночасне застосування 10 мг
розувастатину та комбінованого лікарського засобу, що містив два інгібітори протеази
(300 мг атазанавіру/100 мг ритонавіру), у здорових добровольців супроводжувалося
підвищенням AUC та Cmax розувастатину приблизно в 3 та 7 разів відповідно.
Одночасне застосування Розастину® та деяких комбінацій інгібіторів протеази
можливе після ретельного обміркування корекції дози Розастину® з огляду
на очікуване зростання AUC розувастатину (див. розділи «Взаємодія з іншими лікарськими
засобами та інші види взаємодій», «Особливості застосування», «Спосіб застосування
та дози», таблицю 2).

Гемфіброзил та інші ліпідознижуючі засоби

Одночасне застосування Розастину® та гемфіброзилу
призводило до зростання AUC та Cmax розувастатину в 2 рази (див. розділ
«Особливості застосування»).

З огляду на дані спеціальних досліджень фармакокінетично
значущої взаємодії з фенофібратом не очікується, однак можлива фармакодинамічна
взаємодія. Гемфіброзил, фенофібрат, інші фібрати та ліпідознижуючі дози (≥
1 г/добу) ніацину (нікотинової кислоти) збільшують ризик міопатії при супутньому
застосуванні з інгібіторами ГМГ-КоА, ймовірно, за рахунок того, що вони можуть спричиняти
міопатію, коли їх застосовують окремо. Доза 40 мг протипоказана при супутньому застосуванні
фібратів (див. розділи «Протипоказання» та «Особливості застосування»). Таким пацієнтам
також слід починати терапію з дози 5 мг.

Езетиміб

Одночасне застосування Розастину® у дозі
10 мг та езетимібу у дозі 10 мг пацієнтам із гіперхолестеринемією призводило до
зростання AUC розувастатину в 1,2 раза (див. таблицю 2). Не можна виключати фармакодинамічної
взаємодії між препаратом Розастин® та езетимібом, що може призвести до
небажаних явищ (див. розділ «Особливості застосування»).

Антацидні препарати

Одночасне застосування Розастину® із суспензіями
антацидів, що містять гідроксид алюмінію або магнію, знижувало концентрацію
розувастатину в плазмі крові приблизно на 50 %. Цей ефект був менш вираженим у разі
застосування антацидних засобів через 2 години після застосування Розастину®.
Клінічна значущість цієї взаємодії не вивчалася.

Еритроміцин

Одночасне застосування Розастину® та еритроміцину
знижувало AUC розувастатину на 20 %, а Cmax – на 30 %. Ця взаємодія може
бути спричинена посиленою перистальтикою кишечнику внаслідок дії еритроміцину.

Тикагрелор

Тикагрелор може спричиняти ниркову недостатність і може
впливати на ниркову екскрецію розувастатину, збільшуючи ризик його накопичення.
У деяких випадках спільний прийом тикагрелору та розувастатину призводив до зниження
функції нирок, підвищення рівня креатинфосфокінази (КФК) та рабдоміолізу. Рекомендується
контролювати функції нирок та рівень КФК при одночасному застосуванні тикагрелору
та розувастатину.

Ферменти цитохрому Р450

Результати досліджень in vitro та
in vivo свідчать, що розувастатин не інгібує і не стимулює
ізоферменти цитохрому Р450. Окрім цього, розувастатин є слабким субстратом цих ізоферментів.
Таким чином, взаємодії з лікарськими засобами в результаті метаболізму, опосередкованого
Р450, не очікується. Не спостерігалося клінічно значущих взаємодій між розувастатином
та флуконазолом (інгібітором CYP2C9 та CYP3A4) або кетоконазолом (інгібітором CYP2A6
та CYP3A4).

Взаємодії, що вимагають корекції дози розувастатину

При необхідності застосування Розастину®
з іншими препаратами, здатними підвищувати АUC розувастатину, дозу Розастину®
потрібно скоригувати. Якщо очікується, що AUC зросте приблизно в 2 або більше разів,
застосування Розастину® слід починати з дози 5 мг 1 раз на добу. Максимальну
добову дозу слід скоригувати таким чином, щоб очікувана АUC розувастатину не перевищувала
АUC, що відзначається при прийомі дози 40 мг/добу без застосування лікарських засобів,
що взаємодіють із препаратом; наприклад, при застосуванні з гемфіброзилом доза Розастину®
становитиме 20 мг (збільшення АUC в 1,9 раза), при застосуванні з комбінацією ритонавіру/атазанавіру
– 10 мг (збільшення в 3,1 раза).

Якщо лікарський засіб збільшує AUC розувастатину менш
ніж у 2 рази, початкову дозу зменшувати не потрібно, але слід дотримуватися обережності
при збільшенні дози Розастину® до понад 20 мг.

Таблиця
1

Вплив супутніх лікарських
засобів на АUC розувастатину (в порядку зменшення
величини) за опублікованими даними клінічних досліджень

Збільшення AUC розувастатину в
2 рази або більше ніж у 2 рази

Режим дозування лікарського засобу, що взаємодіє

Режим дозування розувастатину

Зміни AUC розувастатину*

Софосбувір/велпатасвір/воксилапревір
(400 мг/100 мг/100 мг) + воксилапревір (100 мг) 1 раз на добу, 15 днів

10 мг, одноразова
доза

↑
7,4 раза

Циклоспорин
від 75 мг 2 рази на добу до 200 мг 2 рази на добу, 6 місяців

10 мг 1
раз на добу, 10 днів

↑
7,1 раза

Даролутамід
600 мг 2 рази на добу, 5 днів

5 мг, одноразова
доза

↑
5,2 раза

Регорафеніб
160 мг 1 раз на добу, 14 днів

5 мг, одноразова
доза

↑
3,8 раза

Атазанавір
300 мг/ритонавір 100 мг 1 раз на добу, 8 днів

10 мг, одноразова
доза

↑
3,1 раза

Велпатасвір
100 мг 1 раз на добу

10 мг, одноразова
доза

↑
2,7 раза

Омбітасвір
25 мг/паритапревір 150 мг/ ритонавір 100 мг 1 раз на добу/ дасабувір 400 мг 2
рази на добу, 14 днів

5 мг, одноразова
доза

↑
2,6 раза

Терифлуномід

Дані відсутні

↑
2,5 раза

Гразопревір
200 мг/елбасвір 50 мг 1 раз на добу, 11 днів

10 мг, одноразова
доза

↑
2,3 раза

Глекапревір
400 мг/пібрентасвір 120 мг 1 раз на добу, 7 днів

5 мг 1 раз
на добу, 7 днів

↑
2,2 раза

Лопінавір
400 мг/ритонавір 100 мг 2 рази на добу, 17 днів

20 мг 1
раз на добу, 7 днів

↑
2,1 раза

Капматиніб
400 мг 2 рази на добу

10 мг, одноразова
доза

↑
2,1 раза

Клопідогрель
300 мг одноразова навантажувальна доза, потім 75 мг через 24 години

20 мг, одноразова
доза

↑
2,0 раза

Фостаматиніб
100 мг 2 рази на день

20 мг, одноразова
доза

↑
2,0 раза

Фебуксостат
120 мг 1 раз на добу

10 мг, одноразова
доза

↑
1,9 раза

Гемфіброзил
600 мг 2 рази на добу, 7 днів

80 мг, одноразова
доза

↑
1,9 раза

Збільшення AUC розувастатину менш
ніж у 2 рази

Режим дозування лікарського
засобу, що взаємодіє

Режим дозування розувастатину

Зміни AUC розувастатину*

Елтромбопак
75 мг 1 раз на добу, 5 днів

10 мг, одноразова
доза

↑
1,6 раза

Дарунавір
600 мг/ритонавір 100 мг 2 рази на добу, 7 днів

10 мг 1
раз на добу, 7 днів

↑
1,5 раза

Типранавір
500 мг/ритонавір 200 мг 2 рази на добу, 11 днів

10 мг, одноразова
доза

↑
1,4 раза

Дронедарон
400 мг 2 рази на добу

Невідомо

↑
1,4 раза

Ітраконазол
200 мг 1 раз на добу, 5 днів

10 мг, одноразова
доза

↑
1,4 раза **

Езетиміб
10 мг 1 раз на добу, 14 днів

10 мг 1
раз на добу, 14 днів

↑
1,2 раза **

Зниження AUC розувастатину

Режим дозування лікарського
засобу, що взаємодіє

Режим дозування розувастатину

Зміни AUC розувастатину*

Еритроміцин
500 мг 4 рази на добу, 7 днів

80 мг, одноразова
доза

↓
20 %

Байкалін
50 мг 3 рази на добу, 14 днів

20 мг, одноразова
доза

↓
47 %

* Дані, представлені як зміна в х
разів, являють собою співвідношення між застосуванням розувастатину у комбінації
та окремо. Дані, представлені у вигляді % зміни, являють собою % різницю відносно
показників при застосуванні розувастатину окремо.

Збільшення позначено значком ↑, зменшення – ↓.

** Було проведено кілька досліджень взаємодії при різних
дозах розувастатину, в таблиці 1 подано найбільш значуще співвідношення.

Лікарські засоби/комбінації, які не мали клінічно значущого
впливу на AUC розувастатину при їх супутньому застосуванні: алеглітазар 0,3 мг,
7 днів; фенофібрат 67 мг 3 рази на добу, 7 днів; флуконазол 200 мг 1 раз на добу,
11 днів; фозампренавір 700 мг/ритонавір 100 мг 2 рази на добу, 8 днів; кетоконазол
200 мг 2 рази на добу, 7 днів; рифампін 450 мг 1 раз на добу, 7 днів; силімарин
140 мг 3 рази на добу, 5 днів.

Вплив розувастатину
на супутні лікарські засоби

Антагоністи вітаміну К

Як і щодо інших інгібіторів ГМГ-КоА-редуктази,
на початку застосування Розастину® або при підвищенні його дози у пацієнтів,
які одночасно застосовують антагоністи вітаміну К (наприклад варфарин або інший
кумариновий антикоагулянт), можливе підвищення міжнародного нормалізованого співвідношення
(МНС). Припинення застосування Розастину® або зменшення його дози може
призвести до зниження МНС. У таких випадках бажаний належний моніторинг МНС.

Пероральні контрацептиви/ гормонозамісна терапія (ГЗТ)

Одночасне застосування Розастину® та пероральних
контрацептивів призводило до підвищення AUC етинілестрадіолу та норгестрелу на 26
% та 34 % відповідно. Таке підвищення рівнів в плазмі крові слід враховувати при
підборі дози пероральних контрацептивів. Даних щодо фармакокінетики препаратів
у пацієнтів, які одночасно застосовують Розастин® та ГЗТ, немає, тому
не можна виключати подібного ефекту. Однак комбінація широко застосовувалася
жінкам у рамках клінічних досліджень і переносилася добре.

Інші лікарські засоби

Дигоксин

За даними спеціальних досліджень клінічно значущої взаємодії
з дигоксином не очікується.

Фузидова кислота

Досліджень взаємодії розувастатину
з фузидовою кислотою не проводили. Ризик розвитку міопатії, в тому числі
рабдоміолізу, може бути збільшений через супутнє застосування препаратів фузидової
кислоти системної дії зі статинами. Механізм такої взаємодії (фармакодинамічної
або фармакокінетичної, або одночасно обох видів взаємодії) поки не з’ясований. Були повідомлення про
випадки рабдоміолізу (в тому числі з летальним наслідком) у пацієнтів, які отримували
цю комбінацію лікарських засобів. Якщо застосування
препарату фузидової кислоти системної дії є необхідним, лікування розувастатином
слід припинити на весь період лікування фузидовою кислотою. Також див. розділ «Особливості
застосування».

Діти

Дослідження взаємодії проводилися лише у дорослих. Ступінь
взаємодії у дітей невідомий.

Особливості застосування

Вплив на нирки

Протеїнурія, виявлена у результаті аналізу за тест-смужками
та переважно канальцевого походження, спостерігалася у пацієнтів, які лікувалися
вищими дозами розувастатину, зокрема 40 мг, і у більшості випадків була тимчасовою
або переривчастою. Протеїнурія не була передвісником гострої або прогресуючої хвороби
нирок (див. розділ «Побічні реакції»). Частота повідомлень про серйозні явища з
боку нирок у постмаркетингових дослідженнях вища при застосуванні дози 40 мг. У пацієнтів, які приймають
препарат у дозі 40 мг, у процесі спостереження слід регулярно перевіряти функцію
нирок.

Вплив на скелетну
мускулатуру

Порушення з боку скелетної мускулатури, наприклад міалгія,
міопатія та зрідка рабдоміоліз, спостерігалися у пацієнтів, які приймали розувастатин
у будь-яких дозах, особливо більших, ніж 20 мг. Поодинокі випадки рабдоміолізу відзначалися
при застосуванні езетимібу у комбінації з інгібіторами ГМГ-КоА-редуктази. Не можна виключати можливість
фармакодинамічної взаємодії (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами
та інші види взаємодій»), тому таку комбінацію слід застосовувати з обережністю.

Як і при застосуванні інших інгібіторів ГМГ-КоА-редуктази,
частота повідомлень про випадки рабдоміолізу, пов’язаного із застосуванням розувастатину,
у постмаркетинговий період була вищою при дозі 40 мг.

Рівень креатинкінази

Рівень креатинкінази (КК) не слід вимірювати після значних
фізичних навантажень або за наявності можливих альтернативних причин підвищення
КК, що можуть ускладнювати інтерпретацію результатів. Якщо вихідні рівні КК значно
підвищені (> 5 разів вище ВМН), протягом 5–7 днів необхідно зробити
повторний аналіз, щоб підтвердити результати. Якщо результати
повторного аналізу підтверджують, що вихідне значення КК більше ніж у 5 разів перевищує
ВНМ, застосування препарату починати не слід.

Перед початком лікування

Розувастатин, як і решту інгібіторів ГМГ-КоА-редуктази,
слід з обережністю призначати пацієнтам зі схильністю до міопатії/рабдоміолізу.
До факторів такого ризику належать:

– порушення функції
нирок;

– гіпотиреоз;

– наявність в особистому
або родинному анамнезі спадкових захворювань м’язів;

– наявність в анамнезі
міотоксичності на тлі застосування інших інгібіторів ГМГ-КоА- редуктази або фібратів;

– зловживання алкоголем;

– вік > 70 років;

– ситуації, що можуть призвести
до підвищення рівня препарату у плазмі крові (див. розділи «Фармакокінетика»,
«Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій» і «Спосіб застосування
та дози»);

– супутнє застосування
фібратів.

У таких пацієнтів пов’язаний із лікуванням ризик потрібно
оцінювати, порівнюючи з очікуваною користю; також рекомендується клінічний моніторинг.
Якщо вихідні рівні КК значно підвищені (> 5 разів вище ВМН), лікування починати
не слід.

У період лікування

Пацієнтів слід попросити негайно повідомляти про м’язовий біль, слабкість або
судоми невідомої етіології, особливо якщо вони супроводжуються нездужанням або лихоманкою.
У таких пацієнтів потрібно вимірювати рівні КК. Застосування лікарського засобу
слід припинити, якщо рівні КК значно підвищені (> 5 × ВМН) або якщо симптоми
з боку м’язів тяжкі та спричиняють щоденний дискомфорт (навіть якщо рівні КК ≤
5 × ВМН). У разі зникнення симптомів та повернення рівня КК до норми можна
поновити терапію Розастином® або альтернативним інгібітором ГМГ-КоА-редуктази
у найменшій дозі та під ретельним наглядом. Регулярно перевіряти рівні КК у асимптоматичних
пацієнтів немає потреби. Дуже рідко повідомлялося про випадки імуноопосередкованої
некротизуючої міопатії (ІОНМ) під час або після терапії статинами, в тому числі
розувастатином. Клінічними проявами ІОНМ є слабкість проксимальних м’язів та підвищення
рівня креатинкінази у сироватці, що зберігається навіть після припинення застосування
статинів.

Повідомлялося, що у деяких випадках статини викликають або загострюють попередньо
наявну міастенію гравіс або очну міастенію (див. розділ «Побічні реакції»). У разі
загострення симптомів застосування Розастину® слід припинити. Повідомлялося про
рецидиви при першому або повторному застосуванні того самого або іншого статину.

У клінічних дослідженнях не було отримано доказів підвищеного впливу на скелетну
мускулатуру у невеликої кількості пацієнтів, які приймали Розастин® та
супутні лікарські засоби. Однак підвищення частоти міозиту та міопатії відзначалося
у пацієнтів, які приймали інші інгібітори ГМГ-КоА-редуктази разом із похідними фіброєвої
кислоти, в тому числі гемфіброзилом, циклоспорином, нікотиновою кислотою, азольними
протигрибковими препаратами, інгібіторами протеази та макролідними антибіотиками.
Гемфіброзил підвищує ризик міопатії при супутньому застосуванні з деякими інгібіторами
ГМГ-КоА-редуктази. Тому застосовувати Розастин® у комбінації із гемфіброзилом
не рекомендується. Користь подальшої зміни рівня ліпідів при застосуванні Розастину®
у комбінації із фібратами або ніацином потрібно ретельно зважувати порівняно із
потенційними ризиками, пов’язаними із застосуванням таких комбінацій. Доза 40 мг
протипоказана при супутньому застосуванні фібратів (див. розділи «Взаємодія з іншими
лікарськими засобами та інші види взаємодій» та «Побічні реакції»).

Розастин® не слід застосовувати спільно із
системними лікарськими засобами фузидової кислоти або протягом 7 днів після припинення
лікування фузидовою кислотою. Пацієнтам, у яких застосування системної фузидової
кислоти вважається необхідним, лікування статинами слід припинити на весь термін
лікування фузидовою кислотою. Повідомлялося про рабдоміоліз (в тому числі декілька
смертельних випадків) у пацієнтів, які отримували комбінацію фузидової кислоти та
статинів (див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).
Пацієнтам слід порадити негайно звернутися по медичну допомогу, якщо вони відчувають
будь-які симптоми м’язової слабкості, болю або хворобливої чутливості. Терапію статинами
можна повторно поновити через сім днів після останньої дози фузидової кислоти. У
виняткових випадках, коли необхідна пролонгована системна фузидова кислота, наприклад,
для лікування тяжких інфекцій, можливість одночасного застосування Розастину®
та фузидової кислоти повинна розглядатися тільки в кожному конкретному випадку та
за умови ретельного медичного нагляду.

Розастин® не слід застосовувати пацієнтам із гострими, серйозними
станами, що свідчать про міопатію або можливість розвитку ниркової недостатності
внаслідок рабдоміолізу (такими як сепсис, гіпотензія, велике хірургічне втручання,
травма, тяжкі метаболічні, ендокринні та електролітні розлади або неконтрольовані
судоми).

Тяжкі шкірні побічні реакції

Тяжкі шкірні побічні реакції, включаючи синдром Стівенса
– Джонсона та індуковану лікарськими засобами еозинофілію із системними симптомами
(DRESS-синдром), які можуть загрожувати життю або призвести до летального результату,
спостерігалися при застосуванні розувастатину. Під час призначення лікарського засобу
пацієнтам слід повідомляти про ознаки та симптоми тяжких шкірних реакцій та ретельно
спостерігати за станом таких пацієнтів. Якщо з’являються
ознаки та симптоми, що вказують на цю реакцію, слід негайно припинити прийом препарату
та розглянути альтернативне лікування. Якщо у пацієнта розвинулась така серйозна
реакція, як синдром Стівенса – Джонсона або індукована лікарськими засобами еозинофілія
із системними симптомами (DRESS-синдром), лікування Розастином® необхідно негайно припинити і ніколи не застосовувати його надалі.

Вплив на печінку

Які і інші інгібітори ГМГ-КоА-редуктази, розувастатин
слід з обережністю застосовувати пацієнтам, які зловживають алкоголем та/або мають
в анамнезі захворювання печінки.

Рекомендовано перевіряти біохімічні показники функції
печінки перед початком лікування та через 3 місяці потому. Застосування Розастину®
слід припинити або зменшити дозу, якщо рівень трансаміназ у сироватці більше ніж
втричі перевищує ВМН. Частота повідомлень про серйозні явища з боку печінки (переважно
про підвищення рівня трансаміназ печінки) у післяреєстраційний період була більшою
при застосуванні дози 40 мг.

У пацієнтів із вторинною гіперхолестеринемією, зумовленою
гіпотиреозом або нефротичним синдромом, слід спочатку вилікувати основну хворобу,
перш ніж починати терапію препаратом Розастин®.

Расова належність

Дослідження фармакокінетики свідчать про зростання експозиції
у пацієнтів монголоїдної раси порівняно з європейцями (див. розділи «Спосіб застосування
та дози», «Протипоказання» та «Фармакокінетика»).

Інгібітори протеази

Підвищена AUC розувастатину спостерігалася в осіб, які
застосовували розувастатин супутньо з різними інгібіторами протеази у поєднанні
з ритонавіром. Слід обміркувати як користь від зниження рівня ліпідів за допомогою
Розастину® у пацієнтів із ВІЛ, які отримують інгібітори протеази, так
і можливість підвищення концентрацій розувастатину у плазмі крові на початку терапії
та при підвищенні дози Розастину® у пацієнтів, які отримують інгібітори
протеази. Одночасне застосування препарату з інгібіторами протеази не рекомендується,
якщо доза Розастину® не скоригована (див. розділи «Взаємодія з іншими
лікарськими засобами та інші види взаємодій» та «Спосіб застосування та дози»).

Інтерстиціальна
хвороба легень

Під час застосування деяких статинів, особливо при тривалому
лікуванні, повідомлялося про виняткові випадки інтерстиціальної хвороби легень (див.
розділ «Побічні реакції»). До проявів цієї хвороби можна віднести задишку, непродуктивний
кашель та загальне погіршення стану (стомлюваність, зниження маси тіла та гарячка).
У разі підозри на інтерстиціальну хворобу легень застосування статинів слід припинити.

Цукровий діабет

Деякі факти свідчать, що статини як клас підвищують
рівень глюкози в крові та в деяких пацієнтів, яким загрожує високий ризик розвитку
цукрового діабету в майбутньому, можуть спричиняти гіперглікемію такого рівня, за
якого необхідне належне лікування цукрового діабету. Цю загрозу, однак, перевищує
зниження ризику судинних порушень при застосуванні статинів, і тому вона не має
бути підставою для припинення терапії статинами. За пацієнтами групи ризику (рівень
глюкози натще 5,6‒6,9 ммоль/л, індекс маси тіла (ІМТ) > 30 кг/м2,
підвищений рівень тригліцеридів, артеріальна гіпертензія) слід встановити як клінічний,
так і біохімічний контроль згідно з національними керівництвами.

У клінічному дослідженні JUPITER зареєстрована загальна
частота цукрового діабету становила 2,8 % у групі прийому розувастатину та 2,3 %
− у групі плацебо, переважно у пацієнтів із рівнем глюкози натще від 5,6 до
6,9 ммоль/л.

Діти

Оцінка лінійного росту (зріст),
маси тіла, ІМТ та вторинних характеристик статевого дозрівання за Таннером у дітей
віком від 6 до 17 років, які приймали
розувастатин, обмежена періодом тривалістю 2 роки. Після 2 років досліджуваного
лікування жодного впливу на ріст, масу тіла, ІМТ або статеве дозрівання виявлено
не було (див. розділ «Фармакодинаміка»).

У клінічному дослідженні у
дітей та підлітків, які приймали розувастатин протягом 52 тижнів, підвищення рівня
КК >10 разів вище ВНМ та симптоми з боку м’язів після фізичного навантаження
або підвищеної фізичної активності спостерігалися частіше порівняно з такими у дорослих
(див. розділ «Побічні реакції»).

Непереносимість лактози

Пацієнтам із рідкісними спадковими
проблемами непереносимості галактози, дефіцитом лактази Лаппа або глюкозо-галактозною
мальабсорбцією не слід застосовувати цей препарат.

Азобарвники

Препарат містить азобарвники
тартразин (Е 102) та жовтий захід FCF (Е 110), які можуть спричиняти алергічні реакції.

Застосування у
період вагітності або годування груддю

Розастин® протипоказаний у період вагітності
та годування груддю.

Жінки репродуктивного віку повинні використовувати належні
засоби контрацепції.

Оскільки холестерин та інші продукти біосинтезу холестерину
відіграють істотну роль у розвитку плода, потенційний ризик від пригнічення ГМГ-КоА-редуктази
перевищує користь від застосування препарату в період вагітності. Дані досліджень
на тваринах щодо токсичного впливу на репродуктивну функцію обмежені. Якщо пацієнтка
завагітніє в період застосування цього препарату, лікування слід негайно припинити.

Оскільки інший лікарський засіб цього класу потрапляє
у грудне молоко людини та враховуючи, що інгібітори ГМГ-КоА-редуктази можуть спричиняти
серйозні небажані реакції у немовлят, жінкам, які потребують лікування Розастином®,
слід рекомендувати утриматися від годування груддю. Даних щодо проникнення препарату
в грудне молоко немає (див. розділ «Протипоказання»).

Здатність впливати
на швидкість реакції при керуванні автотранспортом або іншими механізмами

Досліджень впливу розувастатину на здатність керувати
автомобілем та працювати з іншими механізмами не проводили. Однак, з огляду на фармакодинамічні
властивості препарату, малоймовірно, що Розастин® впливатиме на таку
здатність. При керуванні автотранспортом або роботі з іншими
механізмами слід враховувати можливість запаморочення в період
лікування.

Спосіб застосування та дози

Перед початком лікування пацієнту слід призначити стандартну
гіпохолестеринемічну дієту, якої він повинен дотримуватися і протягом лікування.
Дозу слід підбирати індивідуально, залежно від мети терапії та відповіді пацієнта
на лікування, керуючись рекомендаціями поточних загальноприйнятих настанов.

Розастин® можна приймати у будь-який час
дня незалежно від вживання їжі.

Лікування гіперхолестеринемії

Рекомендована початкова доза становить 5 або 10 мг перорально
1 раз на добу як для пацієнтів, які раніше не застосовували статини, так і переведених
на препарат із прийому іншого інгібітора ГМГ-КоА-редуктази. При виборі початкової
дози слід враховувати рівні холестерину в кожного окремого пацієнта та ризик серцево-судинних
порушень у майбутньому, а також ймовірність розвитку небажаних реакцій. У разі необхідності
підвищувати дозу до наступного рівня можна через 4 тижні (див. розділ «Фармакодинаміка»).
З огляду на те, що на тлі застосування препарату в дозі 40 мг небажані реакції виникають
частіше, ніж при менших дозах (див. розділ «Побічні реакції»), остаточно титрувати
дозу до 40 мг варто лише пацієнтам із тяжкою гіперхолестеринемією та високим ризиком
серцево-судинних порушень (зокрема хворим із сімейною гіперхолестеринемією), у яких
не вдалося досягти мети лікування при застосуванні дози 20 мг і які перебуватимуть під
регулярним наглядом (див. розділ «Особливості застосування»). На початку прийому
препарату у дозі 40 мг рекомендовано нагляд спеціалістів.

Профілактика
серцево-судинних порушень

У дослідженні зниження ризику серцево-судинних подій
розувастатин застосовували у дозі 20 мг на добу (див. розділ «Фармакологічні властивості»).

Пацієнти літнього віку

Рекомендована початкова доза для пацієнтів віком >
70 років становить 5 мг (див. розділ «Особливості застосування»). Інша корекція
дози з огляду на вік не потрібна.

Пацієнти з нирковою недостатністю

Пацієнтам із легкими або помірними порушеннями функції
нирок корекція дози не потрібна. Рекомендована початкова доза для пацієнтів із помірними
порушеннями функції нирок (кліренс креатиніну < 60 мл/хв) становить 5 мг. Доза
40 мг протипоказана пацієнтам із помірними порушеннями функції нирок. Застосування
Розастину® пацієнтам із тяжкими порушеннями функції нирок протипоказано
у будь-яких дозах (див. розділи «Фармакокінетика» та «Протипоказання»).

Пацієнти із порушеннями функції печінки

У пацієнтів із порушеннями функції печінки, що оцінювалися
у 7 або менше балів за шкалою Чайлда – П’ю, підвищення AUC розувастатину не спостерігалося.
Однак у осіб із порушеннями у 8 та 9 балів AUC зростала (див. розділ «Фармакокінетика»).
У таких пацієнтів доцільною є оцінка функції нирок (див. розділ «Особливості застосування»).
Досвід застосування препарату пацієнтам, які набрали більше 9 балів за шкалою
Чайлда – П’ю, відсутній. Розастин® протипоказаний пацієнтам
із активними захворюваннями печінки (див. розділ «Протипоказання»).

Раса

У пацієнтів монголоїдної
раси спостерігалася підвищена AUC препарату (див. розділи
«Фармакокінетика», «Протипоказання» та «Особливості застосування»). Рекомендована початкова
доза для пацієнтів азійського походження становить 5 мг; доза 40 мг таким пацієнтам
протипоказана.

Генетичний поліморфізм

Певні типи генетичного поліморфізму можуть призводити
до підвищення AUC розувастатину (див. розділ «Фармакокінетика»). Пацієнтам із відомою
наявністю таких типів поліморфізму рекомендується застосовувати меншу добову дозу.

Пацієнти зі схильністю до розвитку міопатії

Рекомендована початкова доза для пацієнтів із факторами
ризику розвитку міопатії становить 5 мг (див. розділ «Особливості застосування»).

Доза 40 мг протипоказана деяким із таких пацієнтів (див.
розділ «Протипоказання»).

Супутнє застосування

Розувастатин є субстратом різних транспортних білків
(наприклад ОАТР1В1 та BCRP). Ризик міопатії (в тому числі рабдоміолізу) зростає
при супутньому застосуванні Розастину® із певними лікарськими засобами,
що можуть підвищувати концентрацію розувастатину у плазмі внаслідок взаємодії з
цими транспортними білками (наприклад із циклоспорином та певними інгібіторами протеази,
в тому числі комбінаціями ритонавіру з атазанавіром, лопінавіром та/або типранавіром;
див. розділи «Особливості застосування» та «Взаємодія з іншими лікарськими засобами
та інші види взаємодій»). Якщо можна, слід розглянути застосування альтернативних
лікарських засобів та у разі необхідності тимчасово перервати терапію препаратом
Розастин®. Якщо супутнього застосування цих лікарських засобів із препаратом
Розастин® уникнути не можна, слід ретельно зважити користь та ризик від
супутнього застосування та відповідним чином відкоригувати дозу Розастину®
(див. розділ «Взаємодія з іншими лікарськими засобами та інші види взаємодій»).

Діти

Застосування лікарського засобу дітям має проводити
лише спеціаліст.

Діти та підлітки віком від 6 до 17
років (стадія Таннера ˂ ІІ–V)

Гетерозиготна сімейна гіперхолестеринемія

Звичайна початкова добова доза для дітей та підлітків
із гетерозиготною сімейною гіперхолестеринемією становить 5 мг на добу.

•
Звичайна доза для дітей віком від
6 до 9 років із гетерозиготною сімейною гіперхолестеринемією становить від 5 мг
до 10 мг перорально один раз на добу. Безпека та ефективність застосування лікарського
засобу у дозах більше 10 мг для цієї популяції не досліджувалися.

•
Звичайна доза для дітей віком від
10 до 17 років із гетерозиготною сімейною гіперхолестеринемією становить від 5 мг
до 20 мг перорально один раз на добу. Безпека та ефективність застосування лікарського
засобу в дозах більше 20 мг для цієї популяції не досліджувалися.

Підвищувати дозу слід відповідно до індивідуальної відповіді
дитини на лікування та переносимості лікарського засобу, дотримуючись рекомендацій
щодо лікування дітей (див. розділ «Особливості застосування»). Перед початком терапії
розувастатином дітям та підліткам слід призначити стандартну гіпохолестеринемічну
дієту, якої пацієнти мають дотримуватися і протягом лікування.

Гомозиготна сімейна гіперхолестеринемія

Рекомендована максимальна доза для дітей віком від 6
до 17 років із гомозиготною сімейною гіперхолестеринемією становить 20 мг один раз
на добу.

Рекомендована початкова доза становить від 5 мг до 10
мг один раз на добу залежно від віку, маси тіла пацієнта та попереднього застосування
статинів. Підвищувати до максимальної дози 20 мг один раз на добу слід відповідно
до індивідуальної відповіді дитини на лікування та переносимості препарату, дотримуючись
рекомендацій щодо лікування дітей (див. розділ «Особливості застосування»). Перед
початком терапії розувастатином дітям та підліткам слід призначити стандартну гіпохолестеринемічну
дієту, якої пацієнти мають дотримуватися і протягом лікування.

Досвід лікування цієї популяції дозами більше 20 мг
обмежений.

Таблетки по 40 мг не застосовують дітям.

Діти віком до 6 років

Безпека та ефективність застосування лікарського засобу
дітям віком до 6 років не вивчались. Таким чином, препарат Розастин®
не рекомендується застосовувати дітям віком до 6 років.

Передозування

Специфічного лікування
передозування немає. У разі передозування пацієнта слід лікувати симптоматично та
у разі необхідності вжити підтримуючих заходів. Потрібно контролювати функції печінки
та рівні КК. Ефективність гемодіалізу малоймовірна.

Побічні реакції

Небажані явища,
що відзначаються при застосуванні Розастину®, зазвичай легкі та тимчасові.
У контрольованих клінічних дослідженнях менше 4 % пацієнтів, які застосовували Розастин®,
вийшли із дослідження через небажані реакції.

У таблиці 2 представлено профіль небажаних реакцій на
розувастатин за даними клінічних досліджень та великого досвіду післяреєстраційного
застосування. Небажані реакції класифіковані за частотою та системно-органними класами.

За частотою небажані реакції розподілені таким чином:
часто (≥ 1/100 та < 1/10), нечасто (≥ 1/1000 та < 1/100), рідко
(≥ 1/10000 та < 1/1000), дуже рідко (< 1/10 000), частота невідома (неможливо
оцінити за наявними даними).

Таблиця
2

Небажані реакції за даними
клінічних досліджень та досвіду післяреєстраційного застосування

Системно-органний
клас

Часто

Нечасто

Рідко

Дуже рідко

Частота
невідома

З боку крові
та лімфатичної системи

Тромбоцитопенія

З боку імунної
системи

Реакції гіперчутливості,
в тому числі ангіоневротичний набряк

Ендокринні
розлади

Цукровий
діабет1

Психічні
розлади

Депресія

З боку нервової
системи

Головний
біль, запаморочення

Поліневропатія,
втрата пам’яті

Периферична
невропатія, розлади сну (в тому числі безсоння та нічні жахи), міастенія гравіс

З боку органів
зору

Очна міастенія

З боку органів
дихання, грудної клітки та середостіння

Кашель,
задишка

З боку шлунково-кишкового
тракту

Запор, нудота,
абдомінальний біль

Панкреатит

Діарея

З боку гепатобіліарної
системи

Підвищення
рівня печінкових трансаміназ

Жовтяниця,
гепатит

З боку шкіри
та підшкірної клітковини

Свербіж,
висипання, кропив’янка

Синдром
Стівенса – Джонсона; індукована лікарськими засобами еозинофілія із системними
симптомами (DRESS-синдром)

З боку скелетної
мускулатури та сполучної тканини

Міалгія

Міопатія
(в тому числі міозит), рабдоміоліз, вовчакоподібний
синдром, розрив м’язів

Артралгія

Порушення
з боку сухожиль, інколи ускладнені розривами,

імуноопосередкована
некротизуюча міопатія

З боку нирок
та сечовидільної системи

Гематурія

З боку репродуктивної
системи та молочних залоз

Гінекомастія

Загальні
розлади та стан місця введення

Астенія

Набряк

1 Частота залежить
від наявності факторів ризику (рівень глюкози натще ≥ 5,6 ммоль/л, ІМТ >
30 кг/м2, підвищені рівні тригліцеридів, артеріальна гіпертензія в анамнезі).

Як і при застосуванні інших інгібіторів ГМГ-КоА-редуктази, частота небажаних
реакцій має тенденцію залежати від дози.

Вплив на нирки

Протеїнурія, виявлена у результаті аналізу за тест-смужками
та переважно канальцевого походження, спостерігалася у пацієнтів, які застосовували
розувастатин. Зміни вмісту білка у сечі від нуля або слідів до значення ++ або більше
спостерігалися у < 1 % пацієнтів у деяких часових точках у процесі застосування
препарату в дозах 10 та 20 мг і у приблизно 3 % – при дозі 40 мг. Невелике збільшення
частоти зміни вмісту від нуля або слідів до значення + спостерігалися при дозі 20
мг. У більшості випадків протеїнурія зменшувалася або зникала спонтанно при продовженні
терапії. За даними клінічних досліджень та постмаркетингових спостережень дотепер
не виявлено причинно-наслідкового зв’язку між протеїнурією та гострим або прогресуючим
захворюванням нирок.

На тлі застосування Розастину® відзначено
випадки гематурії; за даними клінічних досліджень частота її мала.

Вплив на
скелетну мускулатуру

Ураження скелетної мускулатури,
такі як міалгія, міопатія (в тому числі міозит) та зрідка рабдоміоліз із гострою
нирковою недостатністю чи без неї, були відзначені при застосуванні будь-яких доз
Розастину®, особливо при дозах > 20 мг.

У пацієнтів, які приймали
розувастатин, спостерігалося дозозалежне зростання рівнів КК; у більшості випадків
явище було слабким, асимптоматичним та тимчасовим. Якщо рівні КК підвищені (>
5 разів вище ВМН), лікування слід припинити (див. розділ «Особливості застосування»).

Вплив на
печінку

Як і при застосуванні інших інгібіторів ГМГ-КоА-редуктази, у невеликої кількості
пацієнтів, які приймали розувастатин, відзначалося дозозалежне збільшення рівня
трансаміназ; у більшості випадків явище було слабким, асимптоматичним та тимчасовим.
При застосуванні розувастатину також відмічалося підвищення рівнів HbA1c.

На тлі застосування
деяких статинів відзначалися такі небажані явища: розлад статевої функції; окремі
випадки інтерстиціальної хвороби легень, особливо при тривалому застосуванні (див.
розділ «Особливості застосування»).

Частота повідомлень
про рабдоміоліз, серйозні порушення з боку нирок та печінки (переважно підвищення
активності печінкових трансаміназ) більша при застосуванні препарату в дозі 40 мг.

Діти

Підвищення рівня креатинкінази
> 10 разів вище ВМН та симптоми з боку м’язів після фізичного навантаження або
підвищеної фізичної активності спостерігалися частіше у дослідженнях розувастатину за участю дітей та підлітків
порівняно з дорослими (див. розділ «Особливості застосування»). Проте профіль безпеки
розувастатину у дітей та підлітків був подібним до такого у дорослих.

Повідомлення про
побічні реакції

Повідомлення про
побічні реакції після реєстрації лікарського засобу має велике значення. Це дає
змогу проводити моніторинг співвідношення користь/ризик при застосуванні цього лікарського
засобу. Медичним та фармацевтичним працівникам, а також пацієнтам або їхнім законним
представникам слід повідомляти про усі випадки підозрюваних побічних реакцій та
відсутності ефективності лікарського засобу через Автоматизовану інформаційну систему
з фармаконагляду за посиланням: https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності.
4 роки.

Умови зберігання. Зберігати в оригінальній упаковці для захисту від вологи.
Зберігати у недоступному для дітей місці.

Упаковка. По 10 таблеток у блістері; по 3 блістери
в коробці з картону.

Категорія відпуску. За рецептом.

Виробник. Мікро Лабс Лімітед

Місцезнаходження виробника та адреса
місця провадження його діяльності

Ділянка №.
S.155 – S.159 та N1, Промислова зона Верна, Фаза ІІІ та Фаза IV, Верна Салкетт,
In-403 722, Індія