ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

ОСТІБАН

Склад:

діюча
речовина: ебастин;

1 таблетка,
вкрита
плівковою
оболонкою,
містить:
ебастин 10 мг
або 20 мг;

допоміжні
речовини:
макроголгліцерид
стеаролу,
целюлоза
мікрокристалічна,
натрію
гліколят
кукурудзяний,
магнію
стеарат; оболонка: Опадрі  білий (06F28753):
гіпромелоза,
макрогол,
титану
діоксид (Е 171), вода
очищена.

Лікарська
форма. Таблетки,
вкриті
плівковою
оболонкою.

Основні
фізико-хімічні
властивості: таблетки
білого
кольору,
вкриті
плівковою
оболонкою.

Фармакотерапевтична
група. Антигістамінні
засоби для
системного
застосування.
Ебастин.

Код АТХ R06A X22.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Механізм
дії

Ебастин
призводить
до швидкого
і тривалого
сповільнення
впливу
гістаміну і
показує
сильну спорідненість
з H1-рецепторами.
Після
перорального
прийому ні
ебастин, ні
його
метаболіти
не проходять
через
гематоенцефалічний
бар’єр. Ця
характеристика
відповідає
низькому
профілю
седації,
який
спостерігається
в результатах
експериментів
щодо
вивчення
впливу
ебастину на
центральну
нервову систему
(ЦНС).

Дані in
vitro та in vivo
показують,
що ебастин є
потужним,
тривалим і
високоселективним
антагоністом
рецепторів
гістаміну H1,
не впливає
негативно
на ЦНС і не
виявляє антихолінергічного
ефекту.

Фармакодинамічний
вплив

Дослідження,
проведені
на папулах,
індукованих
гістаміном,
продемонстрували
клінічно і
статистично
значущий
антигістамінний
ефект, який
проявляється
уже через 1 годину
після
застосування
і триває
більше 48 годин.
Після
припинення
п’ятиденного
курсу
лікування
ебастином
антигістамінний
ефект
проявляється
протягом
більше 72
годин. Ця
активність
пропорційна
плазмовим
рівням
основного
метаболіту
активної
кислоти
каребастину.

Після
повторного
застосування
сповільнення
периферичних
рецепторів
підтримується
на
постійному
рівні без
тахіфілаксії.
Ці
результати
дають змогу
припустити,
що ебастин у
дозі
щонайменше 10
мг продукує
швидке,
інтенсивне
і тривале
сповільнення
периферичних
рецепторів
гістаміну H1
у разі
застосування
препарату 1
раз на добу.

Застосування
20 мг ебастину 1
раз на добу
показує
вищу
активність
порівняно з
іншими антигістамінними
препаратами
протягом 24 годин.

Седація
досліджена
за
допомогою
електроенцефалографічних
тестів
когнітивних
функцій,
зорово-рухової
координації,
а також
суб’єктивних
оцінок. При
рекомендованій
дозі не
спостерігалося
значного
збільшення
седації.
Такі
показники
співвідносяться
з
результатами,
отриманими
в подвійно
сліпих
клінічних
дослідженнях:
частота седації
схожа як у
разі
плацебо, так
і при застосуванні
ебастину.

Проведено
клінічні
дослідження
щодо впливу
ебастину на
функції
серця. У
детальному
аналізі при
дозах до 100 мг
на добу (у
десять разів
більше
рекомендованої
добової
дози) не
спостерігалося
жодного
значного
впливу на
функції
серця.

Фармакокінетика.

Після
перорального
застосування
препарату
ебастин
швидко
поглинається,
призводячи
до
суттєвого
впливу на
метаболізм
першого
проходження
через
печінку та
перетворюючись
на активний
метаболіт –
каребастин.

Після
застосування
одноразової
пероральної
дози 10 мг
максимальні
плазмові
рівні
метаболіту
проявляються
через 2,6−4
години і
досягають
значень від 80
до 100 нг/мл. Період
напіврозпаду
метаболіту
становить
від 15 до 19
годин,
причому 66 %
препарату
виводиться
зі сечею,
головним
чином у
вигляді кон’югованих
метаболітів.
Після
багаторазового
введення 10 мг
препарату 1
раз на добу
стаціонарний
стан
досягається
через 3−5 днів
та
відповідає
максимальним
рівням у плазмі
крові від 130 до
160 нг/мл.

Після
застосування
одноразової
пероральної
дози 20 мг
максимальні
плазмові
рівні метаболіту
проявляються
через 1−3
години і
досягають
середнього
значення 2,8 нг/мл,
тоді як
плазмові
рівні
метаболіту
каребастину
досягають
середнього
значення 157
нг/мл.

Не було
виявлено
явищ
сатурації
при поглинанні,
розподілі
та
виведенні
препарату. Підтверджено,
що існує
кінетична
лінійність
за
значеннями
площі під
кривою
«концентрація-час»
(AUC)
при дозах
від 10 до 40 мг
ебастину і
що час досягнення
максимальної
концентрації
(Тmax) не
залежить
від
застосованої
пацієнтом дози.

Дослідження
in vitro з
мікросомами
печінки
людини
показують, що
ебастин
метаболізується
до
каребастину
за
допомогою
ферменту CYP3A4.
Одночасне
застосування
ебастину та
кетоконазолу
або еритроміцину
(обох
інгібіторів
CYP3A4) здоровим
добровольцям
призвело до
значного
підвищення
плазмових
концентрацій
ебастину та
каребастину,
особливо у
разі
застосування
кетоконазолу
(див. розділ
«Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»).

Зв’язок
з білками
плазми
крові
ебастину і
каребастину
– більше 97 %.

Не було
виявлено
статистично
значущих відмінностей
у
фармакокінетичному
профілі
пацієнтів
літнього
віку
порівняно з
молодими.

Концентрація
ебастину та
каребастину
в плазмі
крові,
отримана
протягом
першого та п’ятого
дня
лікування у
пацієнтів,
які мали
легку,
середню або
тяжку
ниркову
недостатність
(добові дози 20
мг), а також
легку, помірну
(обидві
групи
приймали 20
мг/добу) або
тяжку
печінкову
недостатність
(доза 10 мг на
добу), була
наближена
до тієї, яка
спостерігалась
у здорових
добровольців,
що вказує на
те, що
фармакокінетичний
профіль
ебастину та
його
метаболіту
не зазнає
значних
змін у пацієнтів
з різним
ступенем
печінкової
або
ниркової
недостатності.

Дані
доклінічної
безпеки

Доклінічні
дані не
виявили
значного
токсичного
впливу на
основі
звичайних
досліджень
фармакологічної
безпеки,
токсичності
при
повторних
дозах,
генотоксичності,
канцерогенного
потенціалу
та
токсикології
репродуктивної
функції.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Симптоматичне
лікування:

- алергічний
риніт
(сезонний та
цілорічний),
пов’язаний
або не
пов’язаний
з
алергічним
кон’юнктивітом;

- хронічна
ідіопатична
кропив’янка
та алергічний
дерматит.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до діючої
речовини або
до інших
компонентів
препарату.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Застосування
ебастину
сумісно з
кетоконазолом
або
еритроміцином
призводить
до подовження
інтервалу QT
на ЕКГ. В обох
випадках
спостерігається
фармакокінетична
та
фармакодинамічна
взаємодія,
що
призводить
до
збільшення
плазматичних
рівнів
ебастину і, в
меншій мірі,
каребастину
без
клінічно
значущих
фармакодинамічних
наслідків.
Збільшення QTc
приблизно
на 10 мс вище,
ніж
спостерігалося
у разі застосування
кетоконазолу
або
еритроміцину.
Слід з
особливою
обережністю
застосовувати
препарат
при
сумісному
застосуванні
з азольними
протигрибковими
препаратами
(наприклад,
кетоконазол,
ітраконазол)
та
макролідами
(наприклад,
еритроміцин).

Фармакокінетична
взаємодія
спостерігалась
при
сумісному
застосуванні
ебастину з
рифампіцином,
що може
призвести
до зниження
концентрації
у плазмі
крові та терапевтичного
ефекту
антигістамінних
препаратів.

Взаємодії
ебастину з
теофіліном,
варфарином,
циметидином,
діазепамом
та
алкоголем не
було
зафіксовано.

Під час
прийому ебастину
з їжею рівні
основного
метаболіту
ебастину у
плазмі
крові та
AUC зростають
від 1,5 до 2
разів. Це
підвищення
не змінює Тmax.
Прийом
ебастину
сумісно з
їжею не
впливає на
його
клінічний
ефект.

Препарат
може
впливати на
результати
шкірних
алергічних
тестів, тому
рекомендується
припинити
застосування
препарату
за 5−7 днів до
їх
проведення.

Препарат
може
підсилювати
дію інших
антигістамінних
препаратів.

Особливості
застосування.

Слід з
обережністю
застосовувати
препарат
пацієнтам
із
пролонгованим
QT,
гіпокаліємією,
при
сумісному
застосуванні
з іншими
лікарськими
засобами, що
подовжують
інтервал QT
або
інгібують СYP3A4
ензим,
такими як
азольні
протигрибкові
препарати
(наприклад,
кетоконазол,
ітраконазол)
та
макроліди
(наприклад,
еритроміцин).

Сумісне застосування
ебастину з
рифампіцином
може
призвести
до
фармакокінетичної
взаємодії
(див. розділ «Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»).

Також
необхідно з
обережністю
застосовувати
препарат
пацієнтам з
тяжким
ступенем
печінкової
недостатності
(див. розділ «Спосіб
застосування
та дози»).

Оскільки
терапевтичний
ефект
препарату настає
через 1−3
години
після
застосування,
лікарський
засіб
Остібан не
слід
застосовувати
при гострих
алергічних
реакціях у
невідкладних
випадках.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність.
Є лише
обмежені
дані щодо
застосування
ебастину
вагітним
жінкам.
Дослідження
на тваринах
не
підтверджують
наявність
прямого або
опосередкованого
токсичного
впливу
препарату
на
репродуктивну
функцію організму.
Тому
рекомендовано
уникати
застосування
ебастину у
період
вагітності.

Період
годування
груддю. Високий
ступінь
поєднання з
білками (> 97 %) ебастину
і його
основного
метаболіту
каребастину
свідчить
про
відсутність
проникнення
препарату в
грудне
молоко. Як
запобіжний
захід варто
уникати
застосування
ебастину у
період
годування
груддю.

Фертильність.
Даних щодо
впливу
ебастину на
фертильність
людини
немає.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Проведено
детальні
дослідження
впливу на
психомоторну
функцію
людини, які
підтвердили
відсутність
негативного
ефекту препарату
Остібан. У
рекомендованих
терапевтичних
дозах
ебастин не
впливає на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
та роботі з
іншими
механізмами.

Проте
пацієнтам з
особливою
чутливістю
до ебастину
рекомендується
пройти
додатковий
аналіз на
виявлення
індивідуальних
реакцій до
моменту
керування
транспортним
засобом або
виконання
складних
дій, оскільки
препарат
може
викликати
сонливість
або
запаморочення
(див. розділ
«Побічні реакції»).

Спосіб
застосування
та дози.

Таблетки
для
перорального
застосування.
Лікарський
засіб
Остібан
можна
приймати незалежно
від
вживання
їжі,
запиваючи
достатньою
кількістю
води.

Дорослі
та діти віком
від 12 років:
рекомендована
доза
становить 10
мг (1 таблетка
по 10 мг) на
добу, при
вираженій
симптоматиці
– по 20 мг (1
таблетка по 20
мг) на добу.

Остібан
у вигляді
таблеток не
застосовувати
пацієнтам
із
порушеною
функцією
ковтання.

Пацієнти
літнього
віку:
не
потребують
коригування
дози.

Пацієнти
з нирковою
недостатністю: не
потребують
коригування
дози.

Пацієнти
з
печінковою
недостатністю легкого
або
середнього
ступеня не
потребують
коригування
дози.
Пацієнтам з
тяжким ступенем
печінкової
недостатності
не слід
перевищувати
максимальну
рекомендовану
дозу 10 мг на
добу,
оскільки
даних щодо
безпеки
застосування
більших доз
препарату у
таких
пацієнтів
немає.

Тривалість
застосування
може
подовжуватися
до
зникнення
симптомів
або
визначається
лікарем
індивідуально.

Діти.

Остібан,
таблетки,
вкриті
плівковою
оболонкою,
по 10 мг або 20 мг
не слід
застосовувати
дітям віком
до 12 років (див.
розділ «Спосіб
застосування
та дози»).

Передозування.

У
дослідженнях,
проведених
зі
застосуванням
великих доз
препарату,
клінічно
значущих
ознак або
симптомів
не
спостерігалося
при
застосуванні
доз до 100 мг 1
раз на добу.
Спеціального
антидоту
немає. У разі
передозування
рекомендується
промивання
шлунка,
медичне
спостереження
за життєво
важливими
функціями (ЕКГ),
симптоматичне
лікування.

Побічні
реакції.

У спільному
аналізі
плацебо-контрольованих
клінічних
досліджень
за участю 5708
пацієнтів,
які
застосовували
ебастин,
найбільш
поширеними
побічними
реакціями
були головний
біль,
сухість у
роті і
сонливість.

Побічні
реакції, про
які
повідомлялося
в клінічних
дослідженнях,
проведених
за участю
дітей
(кількість = 460),
мають ті ж
самі характеристики,
що і у
дорослих.

Побічні
реакції за
частотою
виникнення
класифікують
за такими
категоріями:
дуже часто (≥1/10),
часто (≥ 1/100 і < 1/10),
нечасто  (≥ 1/1000 і <
1/100),
рідко  (≥ 1/10000 і <
1/1000),
дуже рідко
(< 1/10000).

Клас
системи
органів

Побічні
реакції

Дуже
часто

Часто

Рідко

З боку
імунної
системи

Реакції
підвищеної
чутливості
(анафілаксія
та
ангіоневротичний
набряк)

Психічні
розлади

Нервозність,
безсоння

З боку
нервової
системи

Головний
біль

Сонливість

Запаморочення,
гіпестезія,
дисгезія

З боку
серця

Відчуття
серцебиття,
тахікардія

З боку
шлунково-кишкового
тракту

Сухість
у роті

Блювання,
абдомінальний
біль,
диспепсія, нудота

Порушення
функцій
печінки та
жовчного міхура

Гепатит,
холестаз,
зміни
показників
функцій
печінки при
здачі
аналітичних
аналізів
(збільшення
трансаміназ,
гамма-глютамілтранспептидаз,
лужної
фосфатази
та білірубіну)

З боку
шкіри та
підшкірної
клітковини

Кропив’янка,
висипання,
дерматит

З боку
репродуктивної
системи і
функцій грудних
залоз

Менструальні
порушення

Загальні
порушення

Набряки,
астенія

Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції

Важливу
роль
відіграє
інформація
про побічні
реакції, що
збирається
після
реєстрації
препарату.
Це дає змогу
продовжити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
застосування
лікарського
засобу.
Фахівців у
сфері
медичного
обслуговування
закликають
повідомляти
про
підозрювані
побічні
реакції за
допомогою
існуючої в
державі державної
системи
повідомлень.

Термін
придатності. 4
роки. Не
застосовувати
після
закінчення
терміну
придатності,
зазначеного
на упаковці.

Умови
зберігання. Не потребує
спеціальних
умов
зберігання. Зберігати
у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка. Таблетки,
вкриті
плівковою
оболонкою,
по 10 мг або по 20
мг; по 10
таблеток у
блістері; по 2
блістери у
коробці з
картону.

Категорія
відпуску. Без
рецепта.

Виробник.

Генеріс
Фармасютіка,
С.А./Generis Farmaceutica, S.A.

Місцезнаходження
виробника та
адреса
місця
провадження
його
діяльності.

Руа
Жоао де Деус,
н. 19, Венда
Нова, 2700-487
Амадора, Португалія/

Rua
Joao de Deus, n. 19, Venda Nova, 2700-487 Amadora, Portugal.

Заявник.

ТОВ
«ВОРВАРТС
ФАРМА».

Місцезнаходження
заявника.

Україна,
03142, м. Київ, вул.
Пріцака
Омеляна, буд. 4.