ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського
засобу

АМБРОКСОЛ

(AMBROXOL)

Склад:

діюча
речовина: аmbroxol;

1
таблетка
містить
амброксолу гідрохлориду
у
перерахуванні
на 100 %
речовину – 30 мг;

допоміжні
речовини: крохмаль
картопляний;
лактоза,
моногідрат;
кальцію
стеарат.

Лікарська
форма.
Таблетки.

Основні фізико-хімічні
властивості: таблетки
білого або
білого із
жовтавим відтінком
кольору,
круглої
форми з
плоскою поверхнею,
з фаскою.

Фармакотерапевтична
група. Засоби,
що
застосовуються
при кашлі і
застудних
захворюваннях.
Муколітичні
засоби. Амброксол.

Код
АТХ R05C B06.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Доклінічно
доведено, що
амброксолу
гідрохлорид підвищує
утворення
серозного
компонента
бронхіального
секрету.
Амброксол
посилює
виділення
легеневого сурфактанта
шляхом
прямого
впливу на пневмоцит
(тип ІІ) у
альвеолах та
клітинах
Клара у
бронхіолах, а
також
стимулює
циліарну
активність,
внаслідок
чого знижується
в’язкість
мокротиння
та покращується
його
виведення
(мукоциліарний
кліренс). Покращення
мукоциліарного
кліренсу
було доведено
під час
клініко-фармакологічних
досліджень.

Посилене
продукування
серозного
секрету та
посилення
мукоциліарного
кліренсу полегшують
відхаркування
та зменшують
кашель.

У
пацієнтів з
хронічним
обструквтиним
захворюванням
легень, які
отримували
амброксолу
гідрохлорид
капсули
пролонгованої
дії по 75 мг
протягом 6
місяців,
спостерігалося
значне
зниження
кількості
загострень,
порівняно з
плацебо,
наприкінці 2
місяця
лікування. У
пацієнтів,
які
лікувались
амброксолу
гідрохлоридом,
хвороба
тривала
значно менше
днів, і їм
знадобилося
менше днів
антибіотикотерапії.
У них також
спостерігалося
статистично
достовірне
зменшення
симптомів, таких
як
утруднення
при
відхаркуванні,
кашель,
задишка та
аускультативні
звуки, порівняно
з плацебо.

Місцевий
анестезуючий
ефект
амброксолу гідрохлориду
спостерігали
на моделі кролячого
ока, що можна
пояснити
властивостями
блокування
натрієвих
каналів. Дослідження
in vitro
показали, що
амброксолу
гідрохлорид
блокує
нейронні
натрієві
канали;
зв’язування було
оборотним і
залежним від
концентрації.

Амброксолу
гідрохлорид
продемонстрував
протизапальний
вплив in
vitro. Таким
чином,
амброксолу
гідрохлорид
значно зменшує
вивільнення
цитокінів з
мононуклеарних
і
поліморфнонуклеарних
клітин крові
та тканин.

У
результаті
клінічних
випробувань
із залученням
пацієнтів із
фарингітом
доведено
значне
зменшення
болю і
почервоніння
в горлі при
застосуванні
препарату.

Завдяки
фармакологічним
властивостям
амброксолу
швидко
полегшувався
біль під час
лікування
захворювань
верхніх
відділів
дихальних
шляхів, що
спостерігалось
у процесі
досліджень
клінічної
ефективності
інгаляційних
форм амброксолу.

Застосування
амброксолу
гідрохлориду
підвищує
концентрацію
антибіотиків
(амоксициліну,
цефуроксиму,
еритроміцину
та доксицикліну)
у
бронхолегеневому
секреті та у
мокротинні. На
сьогодні не
було
виявлено
ніякої клінічної
значущості
цього факту.

Фармакокінетика.

Абсорбція.
Абсорбція
амброксолу
гідрохлориду
з пероральних
форм
негайного
вивільнення
швидка і
повна, з
лінійною
залежністю
від дози у
терапевтичному
діапазоні.
Максимальний
рівень у
плазмі крові
досягається
через 1-2,5
години при
пероральному
прийомі
лікарських
форм
швидкого
вивільнення
і в
середньому
після 6,5
години при застосуванні
форм
повільного
вивільнення.

Розподіл.
При
пероральному
прийомі
розподіл
амброксолу
гідрохлориду
з крові до
тканин швидкий
і виражений,
з найвищою
концентрацією
активної
речовини у
легенях.
Очікуваний об’єм
розподілу
при
пероральному
прийомі становить
552 л. У плазмі
крові у
терапевтичному
діапазоні
доз
приблизно 90 %
препарату зв’язується
з білками. Абсолютна
біодоступність
після
прийому таблетки
30 мг
становить 79 %.

Метаболізм
та виведення.
Приблизно 30 %
дози після
перорального
застосування
виводиться
шляхом
пресистемного
метаболізму.
Амброксолу
гідрохлорид
метаболізується
головним
чином у
печінці шляхом
глюкуронізації
і
розщеплення
до дибромантранілової
кислоти
(приблизно
10 % дози).
Дослідження
на
мікросомах
печінки
людини
показали, що CYP3A4
відповідає
за
метаболізм
амброксолу
гідрохлориду
до
дибромантранілової
кислоти.

Через
3 дні
перорального
прийому
близько 6 % дози
виводяться
разом із
сечею у незміненій
формі,
приблизно 26 %
дози – у
кон’югованій
формі.

Період
напіввиведення
з плазми
крові становить
близько 10
годин.
Загальний
кліренс становить
приблизно 660
мл/хв.
Нирковий
кліренс
становить
приблизно 8 %
від
загального. Через
5 днів
приблизно 83 %
загальної
дози
виводиться
із сечею.

Фармакокінетика
у особливих
груп хворих.
У пацієнтів
із
порушеннями
функції
печінки
виведення
амброксолу
гідрохлориду
зменшене, що
зумовлює в 1,3-2
рази вищий
рівень у плазмі
крові.
Оскільки
терапевтичний
діапазон
амброксолу
гідрохлориду
достатньо
широкий, змінювати
дозування не
потрібно.

Вік
та стать не
мають
клінічно
значущого впливу
на
фармакокінетику
амброксолу
гідрохлориду,
тому будь-яка
корекція
дози не потрібна.

Прийом
їжі не
впливає на
біодоступність
амброксолу гідрохлориду.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Секретолітична
терапія при гострих
та хронічних
бронхопульмональних
захворюваннях,
пов’язаних
із
порушеннями
бронхіальної
секреції та ослабленням
просування
слизу.

Протипоказання.

Препарат
не можна
застосовувати
пацієнтам із
відомою
гіперчутливістю
до
амброксолу гідрохлориду
або до інших
компонентів
препарату.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Одночасне
застосування
амброксолу
та засобів,
що
пригнічують
кашель, може
призвести до
надмірного
накопичення
слизу внаслідок
пригнічення
кашльового
рефлексу. Тому
така
комбінація
можлива
тільки після ретельної
оцінки
лікарем
співвідношення
очікуваної
користі та
можливого
ризику від
застосування.

Особливості
застосування.

Дуже рідко на
тлі
лікування
амброксолом
розвивалися
тяжкі шкірні
реакції, такі
як синдром
Стівенса-Джонсона,
токсичний
епідермальний
некроліз
(синдром Лайєлла)
та гострий
генералізований
екзантематозний
пустульоз
(ГГЕП),
пов’язані із
застосуванням
відхаркувальних
засобів, таких
як
амброксолу
гідрохлорид.

Також на
початковій
стадії
синдрому
Стівенса–Джонсона
або синдрому
Лайєлла у
пацієнтів
можуть бути
неспецифічні,
подібні до
ознак
початку
грипу
симптоми,
такі як
пропасниця,
ломота,
риніт, кашель
і біль у
горлі. Тому,
щоб уникнути
ризику
помилкового
прийому препаратів
симптоматичної
терапії кашлю
і застуди,
при появі
нових
уражень
шкіри або
слизових
оболонок
слід негайно
звернутися
за медичною
допомогою та
припинити лікування
амброксолу
гідрохлоридом.

Таблетки
Амброксол
містять 176 мг
лактози у
максимально
рекомендованій
добовій
дозі
(120 мг).

Пацієнтам
із
непереносимістю
галактози, дефіцитом
лактази
Лаппа або
порушенням всмоктування
глюкози та
галактози не
слід приймати
цей препарат.

Оскільки
амброксол
може
посилювати
секрецію
слизу,
препарат слід
застосовувати
з
обережністю
при порушенні
бронхіальної
моторики та
посиленій секреції
слизу
(наприклад
при такому
рідкісному
захворюванні,
як первинна
циліарна дискінезія), через
ризик
сприяння
накопиченню
секрету.

Пацієнтам
із
порушеннями
функції
нирок або
тяжким
ступенем
печінкової
недостатності
слід
приймати
препарат (таблетки)
тільки після
консультації
з лікарем. У
пацієнтів з
тяжкою
нирковою
недостатністю
при
застосуванні
амброксолу,
як і
будь-якого
іншого препарату,
що
метаболізується
в печінці, а
потім
виводиться
нирками,
відбувається
накопичення
метаболітів,
які
утворюються
в печінці.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність.
Амброксолу
гідрохлорид
проникає
через плацентарний
бар’єр.
Дослідження
на тваринах
не виявили
прямих або
непрямих
шкідливих
впливів на
перебіг вагітності,
розвиток
ембріона/плода,
пологи чи
постнатальний
розвиток.

У
результаті
клінічних
досліджень
застосування
препарату
після 28-го
тижня
вагітності
не виявлено жодного
шкідливого
впливу на
плід.

Однак
потрібно
дотримуватися
звичних застережних
заходів щодо
прийому
ліків під час
вагітності.
Зокрема, у І
триместрі
вагітності
не
рекомендується
застосовувати
препарат.

У
період годування
груддю.
Амброксолу
гідрохлорид
проникає у
грудне
молоко.
Препарат не
рекомендується
застосовувати
у період
годування
груддю.

Фертильність.
Доклінічні
дослідження
не вказують
на прямий або
непрямий
шкідливий
вплив на фертильність.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні автотранспортом
або іншими
механізмами.

Немає
даних щодо
впливу препарату
на швидкість
реакції при
керуванні
транспортом
або роботі з
іншими
механізмами.
Відповідні дослідження
не
проводились.

Спосіб
застосування
та дози.

Якщо
не прописано
інакше, рекомендована
доза
препарату
така:

дорослі
та діти віком
від 12 років:
зазвичай,
доза
становить 1
таблетку 3
рази на добу
протягом
перших 2-3 днів
(еквівалентно
90 мг амброксолу
гідрохлориду/добу).
Лікування
продовжувати
застосуванням
1 таблетки 2
рази на добу (еквівалентно
60 мг
амброксолу
гідрохлориду/добу).

У
разі
необхідності
терапевтичний
ефект для
дорослих та
дітей віком
від 12 років
можна
підсилити,
застосувуючи
по 2 таблетки 2
рази на добу
(еквівалентно
120 мг
амброксолу гідрохлориду/добу).

Таблетки
слід ковтати
цілими з
достатньою
кількістю рідини
(наприклад, з
водою, чаєм
або
фруктовим
соком) під
час їжі або
незалежно
від прийому
їжі .

Загалом
немає
обмежень
щодо
тривалості застосування,
але
довготривалу
терапію слід
проводити
під медичним
наглядом.

Не
слід
застосовувати
препарат
довше 4-5 днів без
консультації
з лікарем.

Діти.

Амброксол
у даній
лікарській
формі
протипоказаний
для
застосування
дітям віком
до 12 років.

Передозування.

На
сьогодні
немає
повідомлень
щодо випадків
передозування
у людей. Симптоми,
відомі з
поодиноких
повідомлень про
передозування
і/або випадки
помилкового
застосування
ліків,
відповідають
відомим
побічним
діям
препарату в
рекомендованих
дозах і
потребують
симптоматичного
лікування.

Побічні реакції.

Для
оцінки
частоти
побічних
явищ було
використано
таку
класифікацію:

дуже часто

>10 %;

часто

>1 % і <10 %;

нечасто

>0,1 % і <1 %;

рідко

>0,01 % і <0,1 %;

дуже рідко

<0,01 %;

частота
невідома

неможливо
оцінити на
основі
наявних
даних.

З
боку імунної
системи:

рідко
– реакції
гіперчутливості;

частота
невідома –
анафілактичні
реакції,
включаючи
анафілактичний
шок, ангіоневротичний
набряк і
свербіж.

З
боку шкіри та
підшкірної
клітковини:

рідко
– висипання,
кропив’янка;

частота
невідома – серйозні
шкірні
побічні
реакції (у
тому числі
мультиформна
еритема, синдром
Стівенса–Джонсона/
токсичний епідермальний
некроліз і гострий
генералізований
екзантематозний
пустульоз).

З
боку
шлунково-кишкового
тракту:

часто
– нудота;

нечасто
– блювання,
діарея,
диспепсія,
біль у
животі;

дуже
рідко –
слинотеча.

З
боку
дихальної
системи,
органів
грудної клітки
та
середостіння:

частота
невідома –
диспное (як
реакція
гіперчутливості).

Загальні
розлади:

нечасто
– пропасниця,
реакції з
боку слизових
оболонок.

Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції

Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції
після
реєстрації
лікарського
засобу є
важливою
процедурою. Це
дає змогу
продовжувати
контролювати
співвідношення
користь/ризик
для цього
лікарського
засобу.
Медичних
працівників
просять
повідомляти
про усі підозрювані
побічні
реакції у
Державний
експертний
центр МОЗ
України.

Термін
придатності. 5 років.

Умови
зберігання. В
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 25 °С.

Зберігати
у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.
По
10 таблеток у
блістері,
2 блістери у
пачці.

Категорія
відпуску. Без
рецепта.

Виробник

ПАТ «Київмедпрепарат».

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження його
діяльності.

Україна, 01032, м.
Київ, вул. Саксаганського,
139.

ИНСТРУКЦИЯ

по
медицинскому
применению лекарственного
средства

АМБРОКСОЛ

(AMBROXOL)

Состав:

действующее
вещество: аmbroxol;

1
таблетка
содержит
амброксола
гидрохлорида
в пересчете
на 100 %
вещество – 30 мг;

вспомогательные
вещества:
крахмал
картофельный; лактоза, моногидрат;
кальция
стеарат.

Лекарственная
форма.
Таблетки.

Основные
физико-химические
свойства: таблетки
белого или
белого с желтоватым
оттенком цвета,
круглой
формы с
плоской
поверхностью,
с фаской.

Фармакотерапевтическая
группа.
Средства,
применяемые
при кашле и
простудных
заболеваниях.
Муколитические
средства.
Амброксол.

Код АТХ R05C B06.

Фармакологические
свойства.

Фармакодинамика.

Доклинически
доказано, что
амброксола
гидрохлорид
повышает образование
серозного
компонента
бронхиального
секрета.
Амброксол
усиливает
отделение
легочно сурфактанта
путем
прямого воздействия на
пневмоцит (тип II) в
альвеолах и
клетках
Клара в
бронхиолах, а
также
стимулирует
цилиарного активность,
вследствие
чего снижается
вязкость
мокроты и
улучшается выведение
(мукоцилиарный
клиренс). Улучшение
мукоцилиарного
клиренса было
доказано во
время
клинико-фармакологических
исследований.

Усиление
выработки
серозного
секрета и усиление
мукоцилиарного
клиренса облегчают
отхаркивание
и уменьшается
кашель.

У
пациентов с
хроническим обструктивным
заболеванием
легких, которые
получали
амброксола
гидрохлорид
капсулы
пролонгированного
действия по 75
мг в течение 6
месяцев,
наблюдалось
значительное
снижение
количества
обострения
по сравнению
с плацебо, в
конце 2
месяца
лечения. У
пациентов,
которые лечелись
амброксола
гидрохлорид,
болезнь длилась
меньше дней,
и им
понадобилось
меньше дней
антибиотикотерапии.
В них также
наблюдалось
статистически
достоверное
уменьшение
симптомов,
таких как
затруднения
при
отхаркивании,
кашель,
одышка и аускультативные
звуки, по
сравнению с
плацебо.

Местный
анестезирующий
эффект
амброксола
гидрохлорида
наблюдали на
модели кроличьего
глаза, что
можно
объяснить свойствами
блокировки
натриевых
каналов.
Исследования
in vitro
показали, что
амброксола
гидрохлорид
блокирует
нейронные
натриевые
каналы; связывание
было обратимым
и зависимым
от
концентрации.

Амброксола
гидрохлорид
продемонстрировал
противовоспалительное
влияние in vitro. Таким
образом,
амброксола
гидрохлорид значительно
уменьшает высвобождение
цитокинов с
мононуклеарных
и полиморфнонуклеарных
клеток крови
и тканей.

В результате
клинических
испытаний с
привлечением
пациентов с
фарингитом
доказано
значительное
уменьшение
боли и
покраснение
в горле при
применении
препарата.

Благодаря
фармакологическим
свойствам амброксола
быстро
облегчалась
боль при
лечении
заболеваний
верхних
отделов
дыхательных
путей, что
наблюдалось
в процессе исследований
клинической эффективности
ингаляционных
форм
амброксола.

Применение
амброксола
гидрохлорида
повышает
концентрацию
антибиотиков
(амоксицилина,
цефуроксима,
эритромицина
и
доксициклина)
в
бронхолегочном
секрете и в
мокроте. На
сегоднешнее
время не было
выявлено
никаких клинической
значимости
этого факта.

Фармакокинетика.

Абсорбция.
Абсорбция
амброксола
гидрохлорида
из
пероральных
форм немедленного
высвобождения
быстрая и
полная, с
линейной
зависимостью
от дозы в
терапевтическом
диапазоне.
Максимальный
уровень в
плазме крови
достигается
через 1-2,5 часа
при пероральном
приеме
лекарственных
форм быстрого
высвобождения
и в среднем через
6,5 часа при
применении
форм
медленного
вивильнення.

Распределение. При
пероральном
приеме распределение
амброксола
гидрохлорида
из крови в
ткани быстрое
и выраженное,
с наиболее
высокой
концентрацией
активного
вещества в
легких.
Ожидаемой
объем
распределения
при
пероральном
приеме составляет
552 л. В плазме
крови в
терапевтическом
диапазоне
доз примерно
90 % препарата
связывается
с белками. Абсолютная
биодоступность
после приема
таблетки 30 мг
ставить 79 %.

Метаболизм
и выведение.
Примерно 30 % дозы
после перорального
применения, выводится
путем
пресистемного
метаболизма.
Амброксола
гидрохлорид
метаболизируется
главным
образом в
печени путем
глюкуронизации
и
расщепления до
дибромантраниловой
кислоты
(примерно 10 % дозы).
Исследования
на
микросомах
печени человека
показали, что
CYP3A4 отвечает за
метаболизм
амброксола
гидрохлорида
в
дибромантраниловой
кислоты.

Через 3
дня приема
около 6 % дози
выводятся вместе
с мочой в
неизмененной
форме,
примерно 26 % дозы
– в
конъюгированной
форме.

Период
полувыведения
из плазмы
крови составляет
около 10 часов.
Общий
клиренс
ставить
примерно 660 мл/минуту.
Почечный
клиренс составляет
примерно 8 % от
общего. Через
5 дней
примерно 83 %
общей дозы
вывода с
мочой.

Фармакокинетика
в особых
групп пациентов. У
пациентов с
нарушениями
функции
печени выведение
амброксола
гидрохлорида
уменьшено,
что приводит к
увеличению
его уровня в
плазме крови
в 1,3-2 раза.
Поскольку
терапевтический
диапазон
амброксола
гидрохлорида
достаточно
широк,
изменять
дозировку не
​​нужно.

Возраст
и пол не
имеют
клинически
значимого влияния
на
фармакокинетику
амброксола гидрохлорида,
поэтому
любая
коррекция дозы
не требуется.

Прием
пищи не влияет
на
биодоступность
амброксола
гидрохлорида.

Клинические
характеристики.

Показания.

Секретолитическая
терапия при
острых и
хронических
бронхопульмональных
заболеваниях,
связанных с
нарушениями
бронхиальной
секреции и ослаблением
продвижения
слизи.

Противопоказания.

Препарат
нельзя
применять
пациентам с установленной
гиперчувствительностью
к амброксола
гидрохлориду
или к другим
компонентам
препарата.

Взаимодействие
с другими
лекарственными
средствами и
другие виды
взаимодействий.

Одновременное
применение
амброксола и
средств, угнетающих
кашель, может
привести к
избыточному
накоплению
слизи
вследствие
подавления
кашлевого
рефлекса.
Поэтому такая
комбинация
возможна
только после
тщательной
оценки
врачом
соотношения
ожидаемой
пользы и
возможного
риска
применения.

Особенности
применения.

Очень
редко на фоне
лечения
амброксолом
развивались
тяжелые
поражения
кожи: синдром
Стивенса–Джонсона,
и токсический
эпидермальный
некролиз
(синдром Лайелла)
и острый
генерализированный
экзантематозный
пумтулез
(ОГЭП),
связанные с
применением
отхаркивающих
средств,
таких как
аброксола
гидрохлорид.

Также на
начальной
стадии
синдрома
Стивенса–Джонсона
или синдрома
Лайелла у
пациентов
могут быть
неспецифические,
подобные
начальным
признакам
гриппа
симптомы,
такие как
лихорадка,
ломота, ринит,
кашель и боль
в горле.
Поэтому,
чтобы предотвратить
риск
ошибочного
приема препаратов
симптоматической
терапии
кашля и
простуды, при
появлении
новых
поражений
кожи и слизистых
оболочек
следует
немедленно
обратиться за
медицинской
помощью и
прекратить
лечение
амброксола
гидрохлоридом.

Таблетки
Амброксол
содержат 176 мг
лактозы в
максимально
рекомендованной
суточной дозе
(120 мг).

Пациентам
с
непереносимостью
галактозы, дефицитом
лактазы
Лаппа или
нарушениями всасывания
глюкозы и
галактозы не
следует
принимать
этот
препарат.

Поскольку
амброксол
может усилить
секрецию
слизи,
препарат
следует
применять с
осторожностью
при
нарушении бронхиальной
моторики и
усиленной
секреции
слизи
(например,
при таком
редком заболевании,
как
первичная
цилиарная
дискинезия).

Пациентам
с нарушением
функции
почек или тяжелой
степенью
печеночной
недостаточности
следует
принимать
препарат,
таблетки,
только после
консультации
с врачом.
У пациентов с
тяжелой
почечной
недостаточностью
при
применении
амброксола,
как и любого
другого
медицинского
препарата, который
метаболизируется
в печени, а
затем выводится
почками,
происходит
накопление
метаболитов,
образующихся
в печени.

Применение
в период
беременности
или кормления
грудью.

Беременность.
Амброксола
гидрохлорид
проникает
через плацентарный
барьер.
Исследования
на животных
не выявили
прямых или
косвенных
вредных
воздействий
на течение беременности,
развитие
эмбриона/плода,
роды или
постнатальное
развитие.

В
результате
клинических
исследований
применения
препарата
после 28-й
недели беременности
не выявлено
ни одного
вредного влияния
на плод.

Однако
нужно
соблюдать
обычные
предупреждающие
меры по
приему
лекарств во
время
беременности.
В частности,
в I триместре
беременности
не
рекомендуется
применять
препарат.

Период кормления
грудью. Амброксола
гидрохлорид
проникает в
грудное
молоко.
Препарат не
рекомендуется
применять в
период
кормления
грудью.

Фертильность. Доклинические
исследования
не указывают
на прямое или
непрямое
вредное
воздействие
на
фертильность

Способность
влиять на
скорость
реакции при
управлении
автотранспортом
или другими
механизмами.

Нет
даннях
относительно
влияния на
скорость
реакции при управлении
транспортом
или работе с
другими
механизмами.
Соответствующие
исследования
не
проводились.

Способ
применения и
дозы.

Если не
прописано
другое,
рекомендуемая
доза
препарата
такова:

взрослые
и дети с 12 лет: как
правило, доза
составляет по
1 таблетке 3
раза в сутки
в течение
первых 2–3 дней (эквивалентно
90 мг
амброксола
гидрохлорида/сутки).
Лечение
продолжать
применением 1
таблетки 2
раза в сутки
(эквивалентно
60 мг амброксола
гидрохлорида/сутки).

В случае
необходимости,
терапевтический
эффект для
взрослых и
детей от 12 лет
можно
усилить применяя
по 2 таблетки 2
раза в сутки
(эквивалентно
120 мг
амброксола
гидрохлорида/сутки).

Таблетки
следует
глотать
целиком с
достаточным
количеством
жидкости
(например, с водой,
чаем или
фруктовым
соком) во
время еды или
независимо
от приема
пищи.

В общем
нет
ограничений
по
длительности
применения,
но
длительную
терапию
следует проводить
под
медицинским
присмотром.

Не
следует
применять
препарат
дольше 4–5 дней
без
консультации
врача.

Дети.

Амброксол
в данной лекарственной
форме
противопоказан
для применения
детям до 12 лет.

Передозировка.

На
сегодня нет
сообщений
относительно
случаев
передозировки
у людей.
Симптомы, известные
из единичных
сообщений о
передозировке
и/или случаи
ошибочного
применения лекарства,
соответствуют
известным
побочным
реакциям
препарата в
рекомендованных
дозах и
обусловливают
необходимость
симптоматического
лечения.

Побочные
реакции.

Для
оценки
частоты
побочных
явлений использована
такая
классификация:

очень
часто
>10%;

часто              >1%
и <10%;

нечасто
>0,1% и <1%;

редко
>0,01% и <0,1%;

очень
редко     <0,01%;

частота
неизвестна
невозможно
оценить на
основании
имеющихся
данных

Со
стороны
иммунной
системы:

редко –
реакции
гиперчувствительности;

частота
неизвестна –
анафилактические
реакции,
включая
анафилактический
шок,
ангионевротический
отек и зуд.

Со
стороны кожи
и подкожной
клетчатки:

редко –
сыпь,
крапивница;

частота
неизвестна –
серьезные
кожные
побочные
реакции (в
том числе
мультиформная
эритема,
синдром
Стивенса-Джонсона/токсический
эпидермальный
некролиз и острый
генерализованный
экзантематозный
пустулез).

Со
стороны
желудочно-кишечного
тракта:

часто –
тошнота.

Срок
годности. 5 лет.

Условия
хранения. В
оригинальной
упаковке при
температуре
не выше 25 °С.

Хранить
в
недоступном
для детей
месте.

Упаковка. По 10 таблеток
в блистере, 2 блистера в
пачке.

Категория
отпуска. Без
рецепта.

Производитель.

ПАО
«Киевмедпрепарат».

Местонахождение
производителя
и его адрес места осуществления
деятельности.

Украина,
01032, г. Киев,
ул.
Саксаганского,
139.