ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

КЛАВУКСИЦИН

(KLAVUXICIN)

Склад:

діючі
речовини: амоксицилін,
клавуланова
кислота;

1
флакон
містить
амоксицилін
натрію еквівалентно
амоксициліну
500 мг або 1000 мг;
калію клавуланату
еквівалентно
клавулановій
кислоті 100 мг
або 200 мг.

Лікарська
форма. Порошок
для розчину
для ін’єкцій.

Основні
фізико-хімічні
властивості:
порошок від
білого до
світлого
жовто-білого
кольору.

Фармакотерапевтична
група. Антибактеріальні
засоби для
системного застосування.

Код АТХ J01C R02.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Амоксицилін
–
напівсинтетичний
антибіотик з
широким
спектром
антибактеріальної
активності
проти
багатьох
грампозитивних
і
грамнегативних
мікроорганізмів.
Амоксицилін
чутливий до
бета-лактамази
та зазнає
розпаду під
її впливом,
тому спектр активності
амоксициліну
не включає
мікроорганізми,
що
синтезують
цей фермент.
Клавуланова
кислота має
бета-лактамну
структуру,
подібну до
структури
пеніцилінів,
а також
здатна
інактивувати
бета-лактамазні
ферменти,
властиві
мікроорганізмам,
резистентним
до
пеніцилінів
і цефалоспоринів.
Зокрема,
клавуланова
кислота
активна щодо
важливих з
клінічної
точки зору
плазмідних
бета-лактамаз,
які часто є
відповідальними
за
виникнення
перехресної
резистентності
до
антибіотиків.
Клавуланова
кислота у
складі
Клавуксицину
захищає
амоксицилін
від розпаду
під дією ферментів
бета-лактамаз
і розширює
спектр антибактеріальної
дії
амоксициліну,
включаючи до
нього багато
мікроорганізмів,
загалом
резистентних
до
амоксициліну
та інших
пеніцилінів
і
цефалоспоринів.

Таким чином,
Клавуксицин
має
властивості
антибіотика
широкого
спектра дії і
інгібітору
бета-лактамаз.

Мікроорганізми,
наведені
нижче,
категоризовані
відповідно
до
чутливості
до амоксициліну/клавуланату
in vitro.

Чутливі
мікроорганізми

Грампозитивні
аероби: Bacillus anthracis,
Enterococcus faecalis, Gardnerella vaginalis, Listeria monocytogenes, Nocardia
asteroids, Streptococcus pneumoniae, Streptococcus pyogenes, Streptococcus
agalactiae, Streptococcus viridans,
інші
β-гемолітичні
види Streptococcus, Staphylococcus aureus (метицилінчутливі
штами), Staphylococcus saprophyticus (метицилінчутливі
штами), коагулазонегативні
стафілококи
(метицилінчутливі
штами).

Грамнегативні
аероби: Bordetella
pertussis, Haemophilus influenza, Haemophilus parainfluenzae, Helicobacter
pylori, Moraxella catarrhalis, Neisseria gonorrhoeae, Pasteurella multocida,
Vibrio cholera.

Інші: Borrelia
burgdorferi, Leptospirosa ictterohaemorrhagiae, Treponema pallidum.

Грампозитивні
анаероби: види Clostridium,
Peptococcus niger, Peptostreptococcus magnus, Peptostreptococcus micros, види
Peptostreptococcus.

Грамнегативні
анаероби: види
Bacteroides  (включаючи
Bacteroides fragilis), види

Capnocytophaga, Eikenella
corrodens, види Fusobacterium, види
Porphyromonas, види Prevotella.

Штами з
можливою
набутою
резистентністю

Грамнегативні
аероби: Escherichia coli, Klebsiella
oxytoca, Klesiella pneumonia, види Klebsiella,
Proteus mirabilis, Proteus vulgaris, види
Proteus, види Salmonella,види
Shigella.

Грампозитивні
аероби: види
Corynebacterium, Enterococcus faecium.

Нечутливі
мікроорганізми

Грамнегативні
аероби: види
Acinetobacter,Citrobacter freundii, види
Enterobacter, Hafnia alvei, Legionella pneumophila, Morganella morganii, види
Providencia, види Pseudomonas, види
Serratia, Stenotrophomas maltophilia, Yesinia enterolitica.

Інші: Chlamydia
pneumonia, Chlamydia psittaci, види Chlamydia,
Coxiella burnetti, види Mycoplasma.

Фармакокінетика.

Фармакокінетичні
дослідження
Клавуксицину
для
внутрішньовенного
застосування
проводили із
залученням
групи
здорових добровольців,
яким
призначали
дози 500/100 (600) мг або

1000/200 мг (1,2 г).
Одержані
дані
наведені в
таблицях
нижче.

Усереднені
фармакокінетичні
параметри
для
складових
частин Клавуксицину
- 600 мг та 1,2 г.

Таблиця
1

Амоксицилін

Доза
амоксициліну

Усереднені
фармакокінетичні
параметри

Середня
пікова
концентрація
у плазмі
крові, мкг/мл

Т ½
, години
(період
напіввиве-дення)

AUC,
год/мг/л
(площа під
кривою
«концентра-

ція/час»)

Виведення
із сечею

0-6
годин, %

Клавуксицин
500/100 мг

500
мг

32,2

1,07

25,5

66,5

Клавуксицин
1000/200 мг

1 г

105,4

0,9

76,3

77,4

Таблиця
2

Клавуланова
кислота

Доза
клавуланової
кислоти

Усереднені
фармакокінетичні
параметри

Середня
пікова
концентрація
у плазмі
крові, мкг/мл

Т ½
, години
(період
напіввиве-дення)

AUC,
год/мг/л
(площа під
кривою
«концентра-

ція/час»)

Виведення
із сечею

0-6
годин, %

Клавуксицин
500/100 мг

100
мг

10,5

1,12

9,2

46,0

Клавуксицин
1000/200 мг

200
мг

28,5

0,9

27,9

63,8

Розподіл. Після
введення
терапевтичні
концентрації
амоксициліну
та
клавуланової
кислоти спостерігаються
у тканинах та
інтерстиціальній
рідині. Терапевтичні
концентрації
обох речовин
визначені в
жовчному
міхурі,
тканинах
черевної
порожнини,
шкірі,
жировій та
м’язовій тканинах,
а також у
синовіальній
та перитонеальній
рідинах,
жовчі та
гної.
Амоксицилін і
клавуланова
кислота
слабко
зв’язуються  з
білками
крові;
дослідженнями
встановлено,
що показники зв’язування
з білками крові
становлять 25 %
для
клавуланової
кислоти та 18 %  для
амоксициліну
від загальних
концентрацій
їх у плазмі
крові. При
дослідженнях
на тваринах
не встановлено
кумуляції
жодного з цих
компонентів
у будь-якому
органі.

Амоксицилін,
як і інші
пеніциліни,
може виявлятись
у грудному
молоці.
Слідова
кількість
клавуланової
кислоти
також може
бути виявлена
в грудному
молоці.
Дослідження
репродуктивної
функції на
тваринах
показали, що амоксицилін
і
клавуланова
кислота
можуть
проникати
крізь
плацентарний
бар’єр. Проте
не виявлено
будь-яких
даних щодо
порушення
фертильної
функції або
шкідливого впливу
на плід.

Виведення. Як
і щодо інших
пеніцилінів,
основним
шляхом
виведення
амоксициліну
є ниркова
екскреція,
тоді як
виведення
клавуланату
здійснюється
і нирками, і
за допомогою
позаниркових
механізмів.
Приблизно 60-70 %
амоксициліну
і 40-65 %
клавуланової
кислоти
виділяється
із сечею у
незміненому
стані
протягом
перших 6
годин.
Амоксицилін
також
частково
виводиться
із сечею у
вигляді
неактивної
пеніцилової
кислоти в
кількостях,
еквівалентних
10-25 %
застосованої
дози.
Клавуланова
кислота
значною
мірою метаболізується
в організмі
людини до
2,5-дигідро-4-(2-гідроксіетил)-5-оксо-1Н-пірол-3-карбоксилової
кислоти та
1-аміно-4-гідрокси-бутан-2-ону
і
виділяється
із сечею та
фекаліями, а
також у
вигляді
діоксиду вуглецю
з повітрям,
що
видихається.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Лікування
бактеріальних
інфекцій,
спричинених
чутливими до
Клавуксицину
мікроорганізмами,
таких як:

-
тяжкі
інфекції
горла, носа
та вуха (такі
як мастоїдит,
перитонзилярні
інфекції,
епіглотит і
синусит із
супутніми
тяжкими системними
ознаками і
симптомами);

-
загострення
хронічного
бронхіту
(після підтвердження
діагнозу);

-
негоспітальна
пневмонія;

-
цистит;

-
пієлонефрит;

-
інфекції
шкіри та
м’яких
тканин, у т.ч.
бактеріальні
целюліти,
укуси тварин,
тяжкі дентоальвеолярні
абсцеси з
поширеним
целюлітом;

-
інфекції
кісток і
суглобів, у
т.ч.
остеомієліт;

-
внутрішньочеревні
інфекції;

-
інфекції
статевих
органів у
жінок.

Профілактика
бактеріальних
інфекцій при
великих
оперативних
втручаннях у
таких зонах:

-
шлунково-кишковий
тракт;

-
органи
малого таза;

-
голова та
шия;

-
жовчні
шляхи.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до діючих
речовин, пеніциліну
та до інших
компонентів
препарату.

Тяжка
алергічна
реакція
негайного
типу (наприклад
анафілаксія)
на інший
бета-лактамний
антибіотик
(наприклад
цефалоспорин,
карбапенем
або
монобактам) в
анамнезі.

Жовтяниця/порушення
функції
печінки в анамнезі,
що було
спричинено

амоксициліном/клавулановою
кислотою
(див. розділ
«Побічні
реакції»).

Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Одночасне
застосування
алопуринолу
під час
лікування
амоксициліном
може збільшити
ймовірність
алергічних
шкірних реакцій.
Даних щодо
одночасного
застосування
Клавуксицину
та
алопуринолу
немає.

Як і інші
антибіотики,
Клавуксицин
може мати
вплив на
флору
кишечнику, що
призведе до зменшення
реабсорбції
естрогенів
та зменшення
ефективності
комбінованих
пероральних
контрацептивних
засобів.

Опубліковано
окрeмі
повідомлення
про збільшення
рівня
міжнародного
нормалізованого
співвідношення
(INR) у пацієнтів,
які лікуються
аценокумаролом
або
варфарином
та приймають
амоксицилін.
Якщо таке
застосування
необхідне,
слід
ретельно
контролювати
протромбіновий
час або
рівень
міжнародного
нормалізованого
співвідношення
з додаванням
або припиненням
лікування
Клавуксицином.
Крім того,
можлива
корекція
дози
пероральних
антикоагулянтів
(див. розділи
«Особливості
застосування»
та «Побічні
реакції»).

Метотрексат

Пеніциліни
можуть
зменшувати
екскрецію метотрексату,
що може
призвести до
потенційного
підвищення
токсичності.

Пробенецид

Супутнє
застосування
пробенециду
не рекомендується.
Пробенецид
зменшує
ниркову канальцеву
секрецію
амоксициліну.
Супутнє
застосування
пробенециду
може призвести
до
підвищення
та тривалого
збереження
рівня
амоксициліну
в крові.

Мофетилу
мікофенолат

У пацієнтів,
які лікуються
мофетилу
мікофенолатом,
після
початку
застосування
перорального
амоксициліну
з
клавулановою
кислотою може
зменшитися
предозова
концентрація
активного
метаболіту
мікофенольної
кислоти
приблизно на
50 %. Ця зміна
предозового
рівня може не
точно
відповідати
зміні
загальної
експозиції
мікофенольної
кислоти.

Особливості
застосування.

Перед
початком
терапії
Клавуксицином
необхідно
ретельно
визначити
наявність в анамнезі
реакції
гіперчутливості
до пеніцилінів,
цефалоспоринів
або інших
бета-лактамних
препаратів
(див. розділи
«Протипоказання»
та «Побічні
реакції»).

Серйозні, а
часом навіть
летальні
випадки гіперчутливості
(включаючи
анафілактоїдні
та тяжкі
шкірні
побічні
реакції)
спостерігаються
у пацієнтів
під час терапії
пеніциліном. Реакції
гіперчутливості
також можуть
прогресувати
до синдрому
Куніса –
серйозної
алергічної
реакції, яка
може
призвести до
інфаркту
міокарда (див.
розділ
«Побічні
реакції»). Ці
реакції
найімовірніші
в осіб з
аналогічними
реакціями на
пеніцилін в
анамнезі. У разі
виникнення
алергічних
реакцій слід припинити
терапію
Клавуксицином
і розпочати
відповідну альтернативну
терапію.

Повідомляли
про випадки
виникнення
синдрому
медикаментозного
ентероколіту
(drug-induced enterocolitis syndrome – DIES)
переважно у
дітей, які
отримували
амоксицилін
(див. розділ
«Побічні
реакції»).
Cиндром
медикаментозного
ентероколіту
– алергічна
реакція з
основним
симптомом –
тривале
блювання
(через 1-4
години після
прийому
лікарського
засобу) у
разі
відсутності
алергічних
шкірних або
респіраторних
симптомів.
Додаткові
симптоми можуть
включати
біль у
животі,
діарею, гіпотензію
або
лейкоцитоз з
нейтрофілією.
Були тяжкі
випадки,
включаючи
прогресування
до шоку.

Якщо
доведено, що
інфекція
зумовлена
мікроорганізмами,
чутливими до
амоксициліну,
необхідно
зважити
можливість
переходу з комбінації
амоксицилін/кислота
клавуланова
на
амоксицилін
відповідно
до офіційних
рекомендацій.

У пацієнтів
з порушеною
функцією
нирок або при
застосуванні
високих доз
можливе
виникнення
судом.

Клавуксицин
необхідно
відмінити
при підозрі
на
інфекційний
мононуклеоз,
оскільки
виникнення
при цьому
захворюванні
кореподібного
висипу може
бути
пов’язане з
прийомом
амоксициліну.

Сумісне
застосування
алопуринолу під
час
лікування
амоксициліном
може збільшувати
алергічні
реакції з
боку шкіри.

Довготривалий
прийом
препарату
також іноді
може спричиняти
надмірний
ріст
нечутливих
мікроорганізмів.

Розвиток
мультиформної
еритеми,  асоційованої
з пустулами
на початку
лікування,
може бути
симптомом
гострого
генералізованого
екзантематозного
пустульозу
(див. розділ
«Побічні
реакції»). У
такому разі
необхідно
припинити
лікування і в
подальшому
протипоказано
введення
амоксициліну.

Клавуксицин слід з
обережністю
застосовувати
хворим з
порушенням
функції
печінки.

Гепатити
виникають
головним
чином у чоловіків
і пацієнтів
літнього
віку, і їх
виникнення
може бути пов’язано
з тривалим
лікуванням
препаратом.
Дуже рідко
такі побічні
реакції
можуть виникати
у дітей.
Ознаки та
симптоми
захворювання
виникають
під час або
одразу після лікування,
але в деяких
випадках
можуть виникнути
через
декілька
тижнів після
закінчення
лікування. Ці
явища зазвичай
мають
оборотний
характер.
Надзвичайно
рідко
спостерігалися
летальні
випадки; це стосується
пацієнтів з
тяжким
основним захворюванням
або
пацієнтів,
які
одночасно
лікуються
препаратами,
що мають
негативний
вплив на
печінку (див.
розділ
«Побічні
реакції»).

При
застосуванні
майже всіх
антибактеріальних
препаратів
повідомляли
про
виникнення
антибіотикоасоційованого
коліту, що
може
варіювати
від легкого
до такого
ступеня, що загрожує
життю (див.
розділ
«Побічні
реакції»).
Тому важливо
мати це на
увазі у разі
виникнення у
пацієнтів
діареї під
час або після
застосування
антибіотика.
У разі
виникнення
антибіотикоасоційованого
коліту
лікування
Клавуксицином
слід негайно
припинити, звернутися
за медичною
допомогою та розпочати
відповідне
лікування.

Під час
тривалої
терапії
рекомендується
контролювати
функції
органів і
систем організму,
включаючи
нирки,
печінку та
систему
кровотворення.

Зрідка у
пацієнтів, які
приймають
Клавуксицин
та
пероральні
антикоагулянти,
можливе
понаднормове
подовження
протромбінового
часу
(підвищення рівня
міжнародного
нормалізованого
співвідношення
(INR)). При
одночасному
прийомі антикоагулянтів
необхідний
відповідний
моніторинг.
Може бути
потрібною корекція
дози
пероральних
антикоагулянтів
для
підтримки
необхідного
рівня антикоагуляції
(див. розділи
«Побічні
реакції» і
«Взаємодія з
іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій»).

Пацієнтам з
нирковою
недостатністю
дозу слід
корегувати
згідно зі
ступенем
порушення
функції
нирок.

У пацієнтів
зі
зменшенням
кількості
виділеної
сечі дуже
рідко може
виникнути
кристалурія (включаючи
гостре
ураження
нирок), головним
чином при
парентеральному
введенні
препарату.
Тому при
застосуванні
високих доз
амоксициліну
рекомендується
адекватний
прийом рідини
та контроль
відповідного
виведення
сечі з метою
зменшення
можливості
виникнення
кристалурії
амоксициліну
(див. розділ
«Передозування»). У
пацієнтів з
катетеризацією
сечового міхура
слід
регулярно
перевіряти
прохідність
катетерів
(див. розділ «Побічні
реакції» та
«Передозування»).

При
лікуванні
амоксициліном
для визначення
рівня
глюкози в
сечі слід
використовувати
ферментативні
реакції з
глюкозооксидазою,
оскільки
інші методи
можуть давати
хибнопозитивні
результати.

Є
повідомлення
про
хибнопозитивні
результати
тестів на
наявність Aspergillus у
пацієнтів,
які
отримували
амоксицилін/клавуланову
кислоту (при
застосуванні
Bio-Rad Laboratories Platelis Aspergillus
EIA тесту). Тому
такі
позитивні
результати у
пацієнтів,
які
лікуються
амоксициліном/клавулановою
кислотою,
слід
інтерпретувати
з
обережністю
та
підтверджувати
іншими діагностичними
методами.

Присутність
клавуланової
кислоти в
Клавуксицині
може
спричинити
неспецифічне
зв’язування
IgG і альбуміну
на мембранах
еритроцитів,
що може, як
наслідок,
спричинити
хибнопозитивну
реакцію
Кумбса.

У
разі
необхідності
парентерального
введення високих
доз
препарату
пацієнтам,
які знаходяться
на
натрійконтрольованій
дієті,
слід
звертати
увагу на
вміст натрію
у розчинах.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність

Дослідження
на тваринах
не дають
змоги зробити
висновок
щодо прямого
або опосередкованого
негативного
впливу на
вагітність,
ембріональний/фетальний
розвиток, пологи
або
постнатальний
розвиток.
Обмежені дані
щодо
застосування
амоксициліну/клавуланової
кислоти для
лікування
жінок у
період
вагітності
не вказують
на
підвищений
ризик
виникнення
вроджених
вад у плода.
Під час
одного
дослідження
з участю
вагітних
жінок з
передчасним
розривом плідного
пухиря було
описано, що профілактичне
застосування
амоксициліну/клавуланової
кислоти
супроводжувалося
підвищеним
ризиком некротизуючого
ентероколіту
новонароджених.
Застосування
препарату у
період
вагітності
слід уникати,
за винятком
тих випадків,
коли лікар
вважає це
необхідним.

Годування
груддю

Обидва
компоненти
препарату
проникають у
грудне
молоко
(відомостей
щодо дії
клавуланової
кислоти на
дитину
немає). В
результаті
можливі діарея
і грибкова
інфекція
слизової
оболонки у
немовляти
при грудному
годуванні,
тому
доводиться
припиняти
грудне годування.
Призначати
амоксицилін/клавуланову
кислоту у
період
годування
груддю слід
лише після оцінки
лікарем
співвідношення
користь/ризик.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Досліджень
здатності
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або роботі з
іншими
механізмами
не проводили.
Однак виникнення
таких
побічних
реакцій як
алергічні
реакції,
запаморочення,
судоми,
можуть
впливати на
здатність
керувати
автотранспортом
або
працювати з
іншими
механізмами.

Спосіб
застосування
та дози.

Дози
наведені як
вміст
амоксициліну/клавуланової
кислоти, якщо
не вказана
доза окремого
компонента.

При виборі
дози
Клавуксицину
для лікування
певної
інфекції
необхідно
враховувати:

-  очікувані
збудники та
їх
передбачувану
чутливість
до
антибактеріальних
речовин (див.
розділ
«Особливості
застосування»);

-  тяжкість
і
локалізацію
інфекції;

-  вік,
масу тіла і
стан функції
нирок
пацієнта, як
описано далі.

У разі
необхідності
можна
застосовувати
альтернативні
форми
Клавуксицину
(наприклад з
більшими
дозами
амоксициліну
та/або іншим
співвідношенням
амоксициліну
та клавуланової
кислоти).

Ці
лікарські
форми
Клавуксицину
можна застосовувати
у добовій
дозі до 3000 мг
амоксициліну
та 600 мг
клавуланової
кислоти. За
необхідності
застосування
вищої дози
амоксициліну
слід
призначати
іншу форму
Клавуксицину
для
уникнення
надвисоких
денних доз
клавуланової
кислоти.

Тривалість
лікування
визначають
індивідуально.
Деякі
інфекції
(наприклад
остеомієліт)
потребують
тривалішого
лікування. Тривалість
лікування не
повинна
перевищувати
14 діб без
оцінки
результатів
застосування
і клінічної
картини (див.
розділ «Особливості
застосування»).

Дозування
для дорослих
та дітей,
маса тіла
яких ≥ 40 кг.

Стандартна
доза: 1000/200 мг
кожні 8 годин.

Профілактика
ускладнень
при
хірургічних
втручаннях.

При
операціях
тривалістю
менше 1
години рекомендована
доза
становить
від 1000/200 мг до 2000/200 мг
при введенні
в наркоз
(доза 2000/200 мг
може бути досягнута
при
застосуванні
іншої внутрішньовенної
форми
Клавуксицину).

При
операціях
тривалістю
понад 1
годину рекомендована
доза
становить
від 1000/200 мг до 2000/200 мг
при введенні
в наркоз,
дозу 1000/200 мг можна
ввести 3 рази
протягом 24
годин.

У разі явних
клінічних
ознак
інфекції у
післяопераційному
періоді слід
призначати
курс
лікування з
внутрішньовенним
або
пероральним
введенням
препарату.

Дозування
для дітей з
масою тіла  < 40 кг

Діти віком
від 3 місяців: 25/5
мг/кг маси
тіла кожні 8
годин.

Діти віком
до 3 місяців
або з масою
тіла менше 4
кг: 25/5 мг/кг  маси
тіла кожні 12
годин.

Пацієнти
літнього
віку

Корекція
дози не
потрібна.

Порушення
функції
нирок

Корекція
дозування
базується на
максимальних
рекомендованих
дозах
амоксициліну.

Кліренс
креатиніну > 30
мл/хв –
корективи
дозування не
потрібні.

Дорослі
та діти з
масою тіла ≥ 40 кг

Кліренс
креатиніну 10-30
мл/хв

1000/200 мг,
потім – 500/100 мг 2
рази на добу

Кліренс
креатиніну < 10
мл/хв

1000/200 мг,
потім – 500/100 мг
кожні 24
години

Гемодіаліз

Перша
доза - 1000/200 мг,
потім – 500/100 мг
кожні 24
години + 500/100 мг
після
діалізу

Дорослі та
діти з масою
тіла < 40 кг

Кліренс
креатиніну 10-30
мл/хв

25/5
мг/кг кожні 12
годин

Кліренс
креатиніну < 10
мл/хв

25/5
мг/кг кожні 24
години

Гемодіаліз

25/5
мг/кг кожні 24
години + 12,5/2,5 мг
після
діалізу

Порушення
функції
печінки

Обережність
при
дозуванні,
постійний
моніторинг
функції
печінки з
регулярними
інтервалами.

Клавуксицин
вводити
шляхом
внутрішньовенних
ін’єкцій
(струминно)
або шляхом
періодичних
інфузій (краплинно).
Клавуксицин
не можна
вводити
внутрішньом’язово.

Дітям віком
до 3 місяців
призначати
Клавуксицин
тільки у
вигляді
внутрішньовенної
інфузії.

Лікування
Клавуксицином
можна розпочинати
із
внутрішньовенного
введення та
продовжувати
формами для
перорального
застосування.

Підготовка
розчину для
внутрішньовенних
ін’єкцій

500/100 мг:
розчинити
вміст флакона
у 10 мл води для
ін’єкцій (кінцевий
об’єм 10,5 мл);

1000/200 мг:
розчинити
вміст флакона
у 20 мл води для
ін’єкцій (кінцевий
об’єм 20,9 мл).

Під час
розчинення
може
з’явитись
або не з’явитись
тимчасове
рожеве
забарвлення,
що зникає.
Розчини
Клавуксицину
зазвичай
безбарвні
або мають
жовтий колір.

Клавуксицин
потрібно
вводити
протягом 20
хвилин після
розчинення.

Підготовка
розчину для
внутрішньовенної
інфузії

Розчинений,
як наведено
вище, розчин
500/100 мг далі без
затримки
додається до
50 мл
інфузійної
рідини або
розчин 1000/200 мг –
до 100 мл
інфузійної рідини
(краще
застосувати
міні-контейнер
або бюретку).
Проводити
інфузію слід
протягом 30-40
хвилин. Клавуксицин після
розчинення
хімічно та
фізично стабільний
протягом 2-3
годин при
температурі
25 °С або 8 годин
при
температурі 5
°С. З мікробіологічних
позицій
приготований
розчин потрібно
вводити
негайно.

Внутрішньовенні
інфузії
Клавуксицину
можна
проводити за
допомогою
різних внутрішньовенних
розчинів.
Задовільна
концентрація
антибіотика
зберігається
при 5 ºС і при
кімнатній
температурі
(25 ºС) у
рекомендованих
об’ємах
зазначених
нижче
інфузійних
розчинів. При
розчиненні
препарату та
його
зберіганні
при
кімнатній
температурі
інфузії
потрібно
проводити
протягом зазначеного
нижче часу.

Розчин
для
внутрішньовенного
(в/в) введення

Термін
придатності
при 25 °С, години

Термін
придатності
при 5 °С, години

Вода
для
ін’єкцій

4

8

0,9 %
розчин
натрію
хлориду

4

8

Розчин
натрію
лактату

4

-

Комбінований
розчин
натрію
хлориду
(розчин
Рінгера)

3

-

Комбінований
розчин
натрію
лактату
(розчин
Хартмана)

3

-

Розчин
калію
хлориду і
натрію
хлориду

3

-

У разі
зберігання
при
температурі 5
°С
розчини 1000/200 мг
і 500/100 мг можна додавати
до
попередньо
охолодженого
розчину для
інфузій (вода
для ін’єкцій
або 0,9 % розчин
натрію
хлориду), отриманий
препарат
можна
зберігати
при зазначеній
температурі
до 8 годин.

Після
досягнення
розчином
кімнатної
температури
його слід
використати
негайно.

Стабільність
розчинів
Клавуксицину
залежить від
концентрації.
Якщо
готується розчин
більшої
концентрації,
період
стабільності
розчину
пропорційно
збільшується.

Клавуксицин
менш
стабільний у
розчинах глюкози,
декстрану та
бікарбонату,
тому розчини
на
зазначеній
основі
необхідно
використати
протягом 3-4
хвилин після
розчинення.

Будь-який
невикористаний
розчин слід
утилізувати
згідно з
діючими
вимогами.

Діти.

Застосовувати
дітям з
перших днів
життя.

Передозування.

Передозування
може
супроводжуватися
симптомами з
боку
шлунково-кишкового
тракту та
розладами
водного та
електролітного
балансу.
Зазначені
симптоми
лікують симптоматично,
з особливою
увагою до
корекції
водно-електролітного
балансу.

Може
спостерігатися
кристалурія
амоксициліну,
що іноді може
призводити
до ниркової
недостатності
(див. розділ
«Особливості
застосування»).
Є повідомлення
про
преципітацію
амоксициліну
у сечовому
катетері при
застосуванні
внутрішньовенного
Клавуксицину
у високих дозах.
Слід
регулярно
перевіряти
прохідність
катетера
(див. розділ
«Особливості
застосування»).

Клавуксицин
можна
видалити з
кровотоку методом
гемодіалізу.

Побічні
реакції.

Побічні
ефекти були
класифіковані
за частотою
їх
виникнення
від дуже
частих до дуже
рідко.
Частота
інших
побічних
ефектів
(наприклад, з
частотою <1
на 10000) наведена
головним
чином за
маркетинговими
даними і
відображає
частоту
надходження
даних про
побічну дію
більше, ніж
частоту їх
виникнення.

Застосовується
така
класифікація
частоти
виникнення
побічних
ефектів:

дуже часто ³ 1/10;

часто ³ 1/100
та < 1/10;

нечасто ³ 1/1000
та < 1/100;

рідко ³ 1/10000
та < 1/1000;

дуже рідко < 1/10000;

Частота
невідома – не
можна
визначити.

Інфекції та
інвазії.

Часто -
кандидоз
шкіри та
слизових
оболонок.

Частота
невідома –
надмірне
збільшення нечутливих
мікроорганізмів.

З боку кровоносної
та лімфатичної
системи.

Рідко –
оборотна
лейкопенія
(включаючи нейтропенію)
та
тромбоцитопенія.

Частота
невідома –
оборотний
агранулоцитоз
і
гемолітична
анемія.
Збільшення
часу кровотечі
та
протромбінового
індексу (див.
розділ
«Особливості
застосування»).

З боку імунної
системи.

Частота
невідома –
ангіоневротичний
набряк,
анафілаксія,
синдром,
схожий на
сироваткову
хворобу,
алергічний
васкуліт.

З боку нервової
системи.

Нечасто –
запаморочення,
головний
біль.

Частота
невідома –
судоми (див.
розділ «Особливості
застосування»),
асептичний
менінгіт.

Судинні
порушення.

Рідко –
тромбофлебіт
у місці
введення препарату.

З боку серця.

Частота
невідома -
синдром
Куніса.

Шлунково-кишкові
реакції.

Часто –
діарея.

Нечасто –
нудота,
блювання,
порушення
травлення.

Частота
невідома -
антибіотикоасоційований
коліт,
включаючи
псевдомембранозний
коліт і
геморагічний
коліт, гострий
панкреатит,
синдром
медикаментозного
ентероколіту
(drug-induced enterocolitis syndrome – DIES) (див.
розділ
«Особливості
застосування»).

Гепатобіліарні
реакції.

Нечасто –
помірне
підвищення
рівня АСТ та/або
АЛТ
спостерігається
у пацієнтів,
які
лікуються
бета-лактамними
антибіотиками.

Частота
невідома –
гепатити та
холестатична
жовтяниця. Ці
явища
виникають
при застосуванні
інших
пеніцилінів
і цефалоспоринів
(див. розділ
«Особливості
застосування»).

З
боку шкіри та
підшкірної
тканини.

Нечасто –
шкірний
висип,
свербіж,
кропив’янка.

Рідко –
поліморфна
еритема.

Частота
невідома –
синдром
Стівенса–Джонсона,
токсичний
епідермальний
некроліз, пухирчастий
ексфоліативний
дерматит, гострий
генералізований
екзантематозний
пустульоз
(див. розділ
«Особливості
застосування»),
хвороба
лінійного
імуноглобуліну
А (IgA).

У разі появи
будь-якого
алергічного
дерматиту
лікування
слід
припинити
(див. розділ «Особливості
застосування»).

З
боку нирок та
сечовидільної
системи.

Частота
невідома –
інтерстиціальний
нефрит,
кристалурія (включаючи
гостре
ураження
нирок) (див.
розділ
«Передозування»).

Повідомлення
про побічні
реакції
після реєстрації
лікарського
засобу має
важливе
значення. Це
дає змогу
проводити
моніторинг
співвідношення
користь/ризик
при застосуванні
цього
лікарського
засобу. Медичним
та
фармацевтичним
працівникам,
а також
пацієнтам
або їх
законним
представникам
слід
повідомляти
про усі
випадки
підозрюваних
побічних
реакцій та
відсутності ефективності
лікарського
засобу через
автоматизовану
інформаційну
систему з фармаконагляду
за
посиланням: https://aisf.dec.gov.ua.

Термін
придатності. 2
роки.

Умови
зберігання.

Зберігати в
оригінальній
упаковці при
температурі
не вище 25 ºС.

Зберігати
в
недоступному
для дітей
місці.

Несумісність.

Клавуксицин
не слід
змішувати з
продуктами
крові, іншими
рідинами, що
містять
білок,
зокрема з
гідролізатами
білків, та з
емульсіями
жирів для
внутрішньовенного
застосування.

Якщо
Клавуксицин
застосовувати
одночасно з
аміноглікозидом,
антибіотики
не слід
змішувати в
одному
шприці,
ємності для
внутрішньовенного
розчину або в
інших
ємностях,
оскільки
активність
аміноглікозиду
втрачається.

Упаковка.

Порошок у
скляному
флаконі,
закупореному
гумовою
пробкою та
алюмінієвим
обтискним
ковпачком,
спорядженим
кришкою
фліп-оф, що
забезпечує
контроль
першого
відкриття.

По 1 або 5
флаконів у
пачці з
картону.

Категорія
відпуску. За рецептом.

Виробник.

АСТРАЛ
СТЕРІТЕК
ПРАЙВІТ
ЛІМІТЕД

ASTRAL STERITECH PRIVATE LIMITED

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження
його
діяльності.

911, G.I.D.C.,
Макарпура,
Вадодара,
Гуджарат, 390 010,
Індія

911, Gidc, Makarpura, Vadodara,
Gujarat 390 010, India (IND)

Заявник.

М.Біотек
Лтд

M.Biotech Ltd

Місцезнаходження
заявника.

Гледстоун
Хауз, 77-79 Хай
Стріт, Егам
ТВ20 9ГИ, Суррей, Велика
Британія

Gladstone House, 77-79 High Street, Egham TW20 9HY,
Surrey, United Kingdom