ІНСТРУКЦІЯ

для
медичного
застосування
лікарського засобу

ЄВРОМОНТ

(EUROMONT)

Склад:

діюча
речовина:
монтелукаст;

1 таблетка
жувальна
містить
монтелукасту
натрію 4,16 мг, що
еквівалентно
4 мг
монтелукасту;

допоміжні
речовини: маніт (E 421),
целюлоза
мікрокристалічна,
натрію
кроскармелоза,
аспартам (E 951),
ароматизатор
вишневий,
оксид заліза
червоний (Е 172),
магнію стеарат.

Лікарська
форма. Таблетки
жувальні.

Основні
фізико-хімічні
властивості:
крапчасті
овальні
двоопуклі таблетки
рожевого
кольору без
оболонки, з тисненням
«М4» з одного
боку та
плоскі з іншого
боку.

Фармакотерапевтична
група. Засоби
для
системного
застосування
при
обструктивних
захворюваннях
дихальних
шляхів.
Блокатори
лейкотрієнових
рецепторів.

Код
АТХ R03D C03.

Фармакологічні
властивості.

Фармакодинаміка.

Цистеїніллейкотрієни
(LTC4, LTD4, LTE4) є
потужними
ейкозаноїдами
запалення, що
виділяються різними
клітинами, у
тому числі
тучними клітинами
та
еозинофілами.
Ці важливі
проастматичні
медіатори
зв’язуються
із цистеїніллейкотрієновими
рецепторами
(CysLT), присутніми
в дихальних
шляхах
людини, і
спричиняють
такі реакції
як
бронхоспазм,
секреція слизу,
посилення
проникності
судин і
збільшення
кількості
еозинофілів.

Монтелукаст
при
пероральному
застосуванні
є активною
сполукою, яка
з високою
вибірковістю
і
спорідненістю
зв’язується
із CysLT1-рецепторами.
Згідно з
даними
клінічних досліджень,
монтелукаст
пригнічує
бронхоспазм
після
інгаляції LTD4
у дозі 5 мг.
Бронходилатація
спостерігається
упродовж 2
годин після
перорального
застосування,
цей ефект був
адитивним до
бронходилатації,
спричиненої
β-агоністами.

Лікування
монтелукастом
пригнічувало
як ранню, так
і пізню фази
бронхоконстрикції,
спричинені
антигенною
стимуляцією.
Монтелукаст
порівняно з
плацебо
зменшував
кількість
еозинофілів
периферичної
крові у дорослих
пацієнтів та
дітей. У ході
окремого дослідження
прийом
монтелукасту
значно зменшував
кількість
еозинофілів
у дихальних
шляхах (за вимірами
мокротиння).
У дорослих
пацієнтів і
дітей віком
від 2 до 14 років
монтелукаст
порівняно з
плацебо
зменшує
кількість
еозинофілів
периферичної
крові та
покращує клінічний
контроль
астми.

Фармакокінетика.

Абсорбція

Монтелукаст
швидко
всмоктується
після перорального
прийому.

Після
прийому
натще
таблеток
жувальних по
4 мг у дітей
віком від 2 до 5
років
середня максимальна
концентрація
у плазмі
крові (Cmax)
досягається
через 2
години після
прийому лікарського
засобу.
Середнє
значення Cmax
на 66 % вище, а
середнє
значення мінімальної
концентрації
у плазмі
крові (Cmin)
нижче, ніж у
дорослих,
після
прийому
таблеток по 10
мг.

Розподіл

Понад 99 %
монтелукасту
зв’язується
з білками
плазми крові.
Об’єм
розподілу
монтелукасту
у
стаціонарній
фазі в
середньому
становить
від 8 до 11
літрів. При
дослідженні
міченого
монтелукасту
проходження
через
гематоенцефалічний
бар’єр було
мінімальним. Крім
того, у всіх
інших
тканинах
концентрації
позначеного
радіоізотопом
матеріалу
через 24
години після
прийому дози
також
виявилися
мінімальними.

Метаболізм

Монтелукаст
активно
метаболізується.
У дослідженнях
із
терапевтичними
дозами концентрації
метаболітів
монтелукасту
у стаціонарному
стані плазми
крові в
дорослих і
пацієнтів
дитячого віку
не
визначаються.
Під час
досліджень in vitro з
використанням
мікросом
печінки
людини доведено,
що цитохроми
Р450 3А4, 2А 6 і 2С9
беруть участь
у
метаболізмі
монтелукасту.
Результати
подальших
досліджень
мікросом
печінки
людини in
vitro свідчать,
що у терапевтичних
концентраціях
монтелукаст
не пригнічує
цитохроми Р450
3А4, 2С9, 1А2, 2А6, 2С19 і 2D6.
Участь
метаболітів
у
терапевтичній
дії монтелукасту
є
мінімальною.

Виведення

Кліренс
монтелукасту
у плазмі
крові у здорових
дорослих
добровольців
у середньому становить
45 мл/хв. Після
перорального
прийому
монтелукасту,
міченого
ізотопом, 86 %
виводиться з
калом
протягом 5
діб і менше 0,2 %
– із сечею. У
сукупності з
біодоступністю
монтелукасту
при
пероральному
застосуванні
цей факт
вказує, що
монтелукаст
і його
метаболіти
майже
повністю
виводяться
із жовчю.

Фармакокінетика
у різних груп
пацієнтів

Для
пацієнтів із
порушеннями
функції печінки
легкого або
середнього
ступеня корекція
дози не
потрібна.
Досліджень з
участю пацієнтів
із
порушеннями
функції
нирок не проводили.
Оскільки
монтелукаст
та його метаболіти
виводяться
із жовчю,
корекція дози
для
пацієнтів з
порушеннями
функції нирок
не є
необхідною.
Даних про
характер фармакокінетики
монтелукасту
у пацієнтів із
порушеннями
функції
печінки
тяжкого ступеня
(понад 9 балів
за шкалою
Чайлда-П’ю)
немає.

При
застосуванні
високих доз
монтелукасту
(тих, що у 20 та 60
разів
перевищували
дозу, рекомендовану
для дорослих)
спостерігалося
зниження
концентрації
теофіліну у
плазмі крові.
Цей ефект не
спостерігається
при прийомі
рекомендованої
дози 10 мг 1 раз
на добу.

Клінічні
характеристики.

Показання.

Як
додаткове
лікування
при
бронхіальній
астмі у
пацієнтів
віком від 2 до 5
років з персистуючою
астмою від
легкого до
середнього
ступеня, яка
недостатньо
контролюється
інгаляційними
кортикостероїдами,
а також при
недостатньому
клінічному
контролі
астми за допомогою
агоністів
β-адренорецепторів
короткої дії,
які
застосовують
за потребою.

Як
альтернативний
метод
лікування
замість
низьких доз
інгаляційних
кортикостероїдів
для пацієнтів
віком від 2 до 5
років із
персистуючою
астмою
легкого
ступеня, у
яких не
відзначали
протягом
останнього
часу
серйозних нападів
бронхіальної
астми, що
потребують застосування
пероральних
кортикостероїдів,
а також які
не можуть
застосовувати
інгаляційні
кортикостероїди
(див. розділ «Спосіб
застосування
та дози»).

Профілактика
астми,
домінуючим
компонентом
якої є
бронхоспазм,
індукований
фізичним
навантаженням,
у пацієнтів
віком від 2 років.

Полегшення
симптомів
сезонного та
цілорічного
алергічного
риніту.
Ризики
виникнення
психоневрологічної
симптоматики
у пацієнтів з
алергічним
ринітом
можуть
перевищувати
користь від
застосування
монтелукасту,
тому Євромонт
необхідно
застосовувати
в якості
препарату
резерву у
пацієнтів з
неадекватною
відповіддю
або непереносимістю
альтернативної
терапії.

Протипоказання.

Підвищена
чутливість
до будь-якого
з компонентів
лікарського
засобу.

Дитячий
вік до 2 років.

Взаємодія
з іншими
лікарськими
засобами та
інші види
взаємодій.

Євромонт
можна
призначати
разом з
іншими лікарськими
засобами, що
зазвичай
застосовують
для
профілактики
або
тривалого
лікування
астми. При
дослідженні
взаємодії між
лікарськими
засобами
рекомендована
клінічна
доза
монтелукасту
не мала
важливого
клінічного
впливу на
фармакокінетику
таких
лікарських
засобів як
теофілін,
преднізон,
преднізолон,
пероральні
контрацептиви
(етинілестрадіол/норетиндрон
35/1), терфенадин,
дигоксин та
варфарин.

У
пацієнтів,
які
одночасно
приймали
фенобарбітал,
площа під
кривою «концентрація – час»
(AUC) для
монтелукасту
знижувалася
приблизно на
40 %. Оскільки
монтелукаст
метаболізуєтся
за допомогою
СYР 3А4, 2C8 і 2C9, необхідно
бути
обережним,
особливо
щодо дітей,
якщо
монтелукаст
призначати
одночасно з
індукторами
СYР 3А4, 2C8 і 2C9, (наприклад,
із
фенітоїном,
фенобарбіталом
і
рифампіцином).

Згідно
з даними
досліджень in
vitro відомо, що
монтелукаст
є потужним
інгібітором
CYP 2C8. Проте дані
клінічного
дослідження
взаємодії
лікарських
засобів, що
включають
монтелукаст
і
розиглітазон
(маркерний
субстрат;
лікарський
засіб, що метаболізується
за допомогою
CYP 2C8), показали, що
монтелукаст
не є
інгібітором
CYP 2C8 in vivo. Таким
чином,
монтелукаст
не впливає
значною
мірою на
метаболізм
лікарських
засобів, що
метаболізуються
за допомогою
цього ферменту
(наприклад,
паклітакселу,
розиглітазону
та
репаглініду).

У ході
досліджень in vitro було
встановлено,
що
монтелукаст
є субстратом
CYP 2C8 і меншою
мірою 2C9 та 3A4. У
ході
клінічного
дослідження
взаємодії
лікарських
засобів із
застосуванням
монтелукасту
і гемфіброзилу
(інгібітору CYP 2C8
і 2С9),
гемфіброзил
підвищував
системну експозицію
монтелукасту
в 4,4 рази. При
одночасному
застосуванні
із гемфіброзилом
або іншими
потужними
інгібіторами
CYP 2C8 корекція
дози
монтелукасту
не потрібна,
але лікар
повинен
враховувати
підвищений
ризик виникнення
побічних
реакцій.

За
результатами
досліджень in vitro не
очікується
виникнення
клінічно
важливих
взаємодій з
менш
потужними
інгібіторами
CYP 2C8 (наприклад,
з
триметопримом).
Одночасне
застосування
монтелукасту
з ітраконазолом,
сильним
інгібітором
CYP 3A4, не
призводило
до істотного
підвищення
системної
експозиції
монтелукасту.

Особливості
застосування.

Пацієнтів
необхідно
попередити,
що препарат Євромонт
для
перорального
застосування
ніколи не
слід
застосовувати
для лікування
гострих
нападів астми,
а також про
те, що вони
повинні
завжди мати
при собі
відповідний
лікарський
засіб
екстреної
допомоги. При
гострому
нападі слід
застосовувати
інгаляційні
β-агоністи
короткої дії.
Пацієнти
повинні якнайшвидше
проконсультуватися
з лікарем,
якщо вони потребують
більшої
кількості β-агоніста короткої
дії, ніж
зазвичай.

Не
слід
проводити
різкої
заміни
інгаляційних
або
пероральних
кортикостероїдних
препаратів
лікарським
засобом Євромонт.

Немає
даних, які
підтверджують,
що дозу пероральних
кортикостероїдів
можна
зменшити при
одночасному
застосуванні
монтелукасту.

Повідомляли
про
виникнення
психоневрологічних
реакцій у
дорослих,
підлітків та
дітей, які застосовують
монтелукаст
(див. розділ
«Побічні
реакції»).
Пацієнти та
лікарі
повинні бути
уважними до
психоневрологічних
реакцій.
Пацієнтам
та/або доглядачам
слід дати
вказівки про
те, щоб вони
повідомляли
свого лікаря
у разі
виникнення таких
реакцій.
Лікарі
повинні
ретельно оцінювати
ризики та
переваги
продовження
застосування
лікарського
засобу Євромонт,
якщо такі
реакції
виникають.

У
поодиноких
випадках у
пацієнтів,
які отримують
протиастматичні
засоби, в
тому числі
монтелукаст,
може
спостерігатися
системна
еозинофілія,
інколи разом
з клінічними
проявами
васкуліту,
так званий
синдром Чарг-Страуса,
лікування
якого
проводиться
за допомогою
системної
кортикостероїдної
терапії. Такі
випадки
зазвичай (але
не завжди) були
пов’язані зі
зменшенням
дози або
відміною
кортикостероїдного
засобу.
Імовірність
того, що
антагоністи
лейкотрієнових
рецепторів
можуть бути
пов’язані з
появою
синдрому Чарг-Страуса,
не можна
спростувати
або підтвердити.
Лікарі
повинні
пам’ятати
про можливість
виникнення у
пацієнтів
еозинофілії,
васкулітного
висипання,
погіршення
легеневої
симптоматики,
ускладнення
з боку серця
та/або
нейропатії.
Пацієнтів, у
яких виникли
такі
симптоми,
слід
повторно
обстежити і
переглянути
їх схему
лікування.

Лікування
монтелукастом
не дає змоги
пацієнтам з
аспіринзалежною
астмою
застосовувати
аспірин або
інші
нестероїдні
протизапальні
засоби (НПЗП).

Препарат Євромонт
містить
аспартам (Е 951),
який є похідним
фенілаланіну,
що являє
небезпеку
для хворих на
фенілкетонурію.

Лікарський
засіб
містить
менше 1 ммоль
(23 мг) натрію
на таблетку,
тобто
практично
вільний від
натрію.

Застосування
у період
вагітності
або годування
груддю.

Вагітність

Дослідження
на тваринах
не
демонструють
шкідливого
впливу на
вагітність
або ембріональний/фетальний
розвиток.

Наявні
дані з
опублікованих
проспективних
та
ретроспективних
когортних досліджень
із
застосуванням
монтелукасту
вагітним
жінкам, які
оцінюють
значущі
вроджені
вади у дітей,
не
встановили
ризику,
пов’язаного
із
застосуванням
монтелукасту.
Наявні
дослідження
мають
методологічні
обмеження,
включаючи
невеликий
розмір вибірки,
в деяких
випадках
ретроспективний
збір даних, і
несумісні
групи
порівняння.

Період
годування
груддю

Дослідження
на тваринах
продемонстрували,
що
монтелукаст
проникає у
молоко. Невідомо,
чи проникає
монтелукаст
у грудне молоко
у жінок.

Євромонт
можна
застосовувати
у період
годування груддю,
тільки якщо
це
вважається безумовно
необхідним.

Здатність
впливати на
швидкість
реакції при
керуванні
автотранспортом
або іншими
механізмами.

Не
очікується,
що
монтелукаст
буде впливати
на здатність
пацієнта
керувати
автотранспортом
або іншими
механізмами,
проте дуже
рідко
повідомляли
про
сонливість
або
запаморочення.

Спосіб
застосування
та дози.

Лікарський
засіб
необхідно
застосовувати
дітям під
наглядом
дорослих.
Таблетки слід
розжувати
перед
ковтанням.

Пацієнтам
з астмою та
алергічним
ринітом (сезонним
та
цілорічним)
необхідно
приймати
1 жувальну
таблетку по 4
мг 1 раз на
добу. Для
полегшення
симптомів
алергічного
риніту час
прийому слід
підбирати
індивідуально.

Для
лікування
астми доза
для дітей
віком від 2 до 5
років
становить 1
жувальну
таблетку (4 мг)
на добу,
ввечері. Євромонт
слід
приймати за 1
годину до
прийому їжі
або через
2 години
після їжі.
Немає
необхідності
в корекції дози
для цієї
вікової
групи.

Загальні
рекомендації.

Терапевтичний
вплив
монтелукасту
на показники
контролю
астми настає
упродовж 1 доби.
Пацієнтам
слід
рекомендувати
продовжувати
приймати
лікарський
засіб Євромонт,
навіть якщо
досягнуто
контролю
астми, а також
у періоди
загострення
астми.

Немає
необхідності
в корекції
дози для пацієнтів
із
порушеннями
функції
нирок або з
порушеннями
функції
печінки від
легкого до
середнього
ступеня.
Немає даних
відносно
пацієнтів із
порушеннями
функції
печінки
тяжкого
ступеня.
Дозування
для
хлопчиків і
дівчаток
однакове.

Як
альтернативний
метод
лікування
замість
низькодозових
інгаляційних
кортикостероїдів
при
персистуючій
астмі
легкого ступеня.

Монтелукаст
не
рекомендований
як монотерапія
для
пацієнтів з
персистуючою
астмою
середнього
ступеня.
Застосування
монтелукасту
як
альтернативи
низькодозовим
інгаляційним
кортикостероїдам
дітям віком
від 2 до 5 років
з
персистуючою
астмою легкого
ступеня слід
розглядати
тільки для
пацієнтів, у
яких за
останній час
не було
серйозних
нападів
астми, що
вимагали
застосування
пероральних
кортикостероїдів,
і які не можуть
застосовувати
інгаляційні
кортикостероїди
(див. розділ «Показання»).
Персистуюча
астма
легкого
ступеня
визначена як
виникнення
симптомів
астми
частіше 1
разу на
тиждень, але
рідше 1 разу
на добу,
виникнення
нічних
симптомів
частіше 2
разів на
місяць, але рідше
1 разу на
тиждень,
нормальна
функція легенів
у періодах
між
епізодами.
Якщо достатнього
контролю
астми не
досягнуто, у
подальшому
(зазвичай
упродовж 1
місяця) слід
визначити
необхідність
додаткової
або іншої
протизапальної
терапії,
ґрунтуючись на
послідовній
системі
лікування
астми. Слід
періодично
оцінювати
стан
пацієнтів щодо
контролю
астми.

Профілактика
астми у
пацієнтів
віком від 2 до 5
років, у яких
основним
компонентом
астми є
бронхоспазм,
індукований
фізичним навантаженням.

Препарат
Євромонт
рекомендований
пацієнтам
віком від 2 до 5
років для
профілактики
бронхоспазму,
індукованого
фізичним
навантаженням,
який може бути
основним
проявом
персистуючої
астми, при
якій
необхідне
застосування
інгаляційних
кортикостероїдів.
Стан
пацієнтів слід
оцінити
після 2–4
тижнів
лікування
монтелукастом.
Якщо
достатньої
відповіді не
досягнуто, слід
розглянути
питання про
додаткову
або іншу
терапію.

Застосування
лікарського засобу Євромонт
залежно від
іншого
лікування
астми.

Якщо
лікарський
засіб Євромонт
застосовувати
як додаткову
терапію до інгаляційних
кортикостероїдів,
лікарським
засобом Євромонт
не слід різко
замінювати
інгаляційні
кортикостероїди
(див. розділ «Особливості
застосування»).

Діти.
Застосовувати
дітям віком
від 2 до 5 років.

Передозування.

Жодної
спеціальної
інформації
щодо лікування
передозувань
монтелукастом
немає. У ході
досліджень
хронічної
астми
монтелукаст
призначали в
дозах до
200 мг/добу
дорослим
пацієнтам
протягом 22
тижнів, а у
короткочасних
дослідженнях
– до 900 мг/добу
протягом
приблизно
одного тижня,
при цьому
клінічно
важливі
побічні
реакції не
виникали.

При
постмаркетинговому
застосуванні
та у ході клінічних
досліджень
надходили
повідомлення
про гостре
передозування
монтелукастом.
Вони
включали
прийом лікарського
засобу дорослими
і дітьми в
дозах, що
перевищують 1000
мг (приблизно
61 мг/кг у
дитини віком
42 місяці).
Отримані
клінічні і
лабораторні
дані відповідали
профілю
безпеки у
дорослих
пацієнтів і
дітей. У
більшості
випадків
передозування
про побічні
реакції не
повідомляли.
Найчастіше
спостерігалися
побічні реакції,
що
відповідали
профілю
безпеки монтелукасту
та включали:
біль у
животі,
сонливість,
спрагу,
головний
біль,
блювання та
психомоторну
гіперактивність.

Невідомо,
чи
виводиться
монтелукаст
за допомогою
перитонеального
діалізу або
гемодіалізу.

Побічні
реакції.

У ході
клінічних
досліджень
нижчезазначені
побічні
реакції
спостерігалися
часто (від ≥ 1/100
до < 1/10) у
пацієнтів
віком від 2 до 5
років, які
отримували
лікування
монтелукастом,
а також з
більшою
частотою, ніж
у пацієнтів,
які
отримували
лікування
плацебо.

З
боку
шлунково-кишкового
тракту: абдомінальний
біль.

Порушення
загального
стану та
такі, що пов’язані
зі способом
застосування
лікарського
засобу: спрага.

Післяреєстраційний
період

Побічні
реакції, про
які
повідомляли
у постмаркетинговому
періоді,
вказано
згідно з
класами
систем
органів.

Частота
визначена
згідно з
частотою
повідомлень
у базі даних
клінічних
досліджень:
дуже часто (≥1/10),
часто (від ≥1/100
до <1/10), нечасто
(від ≥1/1000 до <1/100),
рідко (від ≥1/10000
до <1/1000), дуже
рідко (<1/10000).

Інфекції
та інвазії: дуже
часто – інфекції
верхніх
дихальних
шляхів*.

З
боку системи
крові та
лімфатичної
системи: рідко
– тенденція
до посилення
кровоточивості;
дуже рідко –
тромбоцитопенія.

З
боку імунної
системи: нечасто
– реакції гіперчутливості, в тому
числі
анафілаксія;
дуже рідко –
еозинофільна
інфільтрація
печінки.

З
боку психіки:
нечасто
– порушення
сну, у тому
числі нічні
кошмари, безсоння,
сомнамбулізм,
тривожність,
ажитація,
включаючи
агресивну
поведінку
або ворожість,
депресія,
психомоторна
гіперактивність
(включаючи
дратівливість,
неспокій,
тремор**);
рідко –
порушення
уваги,
погіршення
пам’яті, тик;
дуже рідко –
галюцинації,
дезорієнтація,
суїцидальні
думки та
поведінка
(суїцидальність),
обсесивно-компульсивні
розлади,
дисфемія.

З
боку
нервової
системи: нечасто
–
запаморочення,
млявість,
парестезія/гіпестезія,
судоми.

З
боку серця: рідко
– серцебиття.

З
боку
дихальної
системи,
органів
грудної клітини
і
середостіння:
нечасто
– носова
кровотеча;
дуже рідко –
синдром
Чарга-Страуса
(див. розділ «Особливості
застосування»),
легенева еозинофілія.

З
боку
шлунково-кишкового
тракту:
часто –
діарея***,
нудота***,
блювання***;
нечасто –
сухість у
роті,
диспепсія.

З
боку
гепатобіліарної
системи: часто
– підвищення
рівня
трансаміназ
сироватки
крові (АЛТ,
АСТ); дуже
рідко –
гепатит (включаючи
холестатичне,
гепатоцелюлярне
та змішане ураження
печінки).

З
боку шкіри і
підшкірних
тканин: часто
– висипання***;
нечасто –
гематома, кропив’янка,
свербіж;
рідко –
ангіоневротичний
набряк; дуже
рідко –
вузликова
еритема, мультиформна
еритема.

З
боку кістково-м’язової
системи і
сполучної
тканини: нечасто
– артралгія,
міалгія,
включаючи м’язові
судоми.

З
боку нирок та
сечовивідних
шляхів: нечасто
– енурез у
дітей.

Загальні
розлади і
побічні
реакції,
спричинені
прийомом
лікарського
засобу: часто
– пірексія***; нечасто
–
астенія/втома,
нездужання,
набряк.

*Ця
побічна
реакція
спостерігалася
з частотою
«дуже часто»
у пацієнтів,
які застосовували
монтелукаст,
а також у
пацієнтів, які
отримували
плацебо під
час
клінічних досліджень.

**Рідко.

***Ця
побічна
реакція спостерігалася
з частотою
«часто» у
пацієнтів,
які
застосовували
монтелукаст,
а також у
пацієнтів,
які
отримували
плацебо, під
час
клінічних
досліджень.

Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції.
Повідомлення
про
підозрювані
побічні реакції
після
реєстрації
лікарського
засобу
регуляторними
органами є
важливою
процедурою.
Вона дає змогу
продовжувати
моніторувати
співвідношення
користь/ризик
для цього
лікарського засобу.
Медичних
працівників
просять повідомляти
про усі
підозрювані
побічні реакції
через національні
системи
повідомлень
інформації про
побічні
реакції.

Термін
придатності. 2
роки.

Умови
зберігання.

Зберігати
при
температурі
не вище 30 °С.
Зберігати в
оригінальній
упаковці для
захисту від
світла та
вологи.
Зберігати у
недоступному
для дітей
місці.

Упаковка.

По 14 таблеток
у блістері.
По 2 блістери
у пачці.

Категорія
відпуску.

За
рецептом.

Виробник.

АККОРД
ХЕЛСКЕА
ЛІМІТЕД/ACCORD HEALTHCARE LIMITED.

Місцезнаходження
виробника та
адреса місця
провадження
його
діяльності.

ПЕРШИЙ
ПОВЕРХ, СЕЙДЖ
ХАУС, 319 ПІННЕР
РОУД, ХЕРРОУ, HA1
4HF, Велика
Британія/GROUND FLOOR, SAGE
HOUSE, 319 PINNER ROAD, HARROW, HA1 4HF, United Kingdom.